Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 25.01.2023
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1331/2023
Категорія - ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0005335 стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у

м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів, процесуальні витрати віднесено на рахунок держави.

Обвинувальним актом ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.

У невстановлені час і місці, за невстановлених обставинах ОСОБА_8 незаконно придбав для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який знаходився у фольгових згортках, та поклав його до двох пачок з-під цигарок, які в подальшому помістив до кишень своїх штанів, та почав умисно незаконно зберігати при собі без мети збуту.

25.07.2019 приблизно о 10 год 35 хв ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, був викритий працівниками поліції, але з метою уникнення кримінальної відповідальності дістав з кишень штанів дві пачки з-під цигарок та викинув на землю. В подальшому працівники поліції з даної ділянки місцевості вилучили зазначені дві пачки з-під цигарок, в яких розміщувались фольгові згортки із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, загальною масою канабісу (в перерахунку на суху речовину) 6,87 г.

За цим обвинуваченим суд виправдав ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, дійшовши висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Прокурор не погоджується з висновками суду про недопустимість низки доказів сторони обвинувачення, зокрема, протоколу огляду місця події, та вважає необґрунтованим висновок суду про те, що ОСОБА_8 фактично був затриманий уповноваженою службовою особою і фактично було проведено обшук ОСОБА_8 , оскільки відповідно до протоколу огляду місця події від 25 липня 2019 року, предметом огляду є ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_1, де знаходились дві пачки цигарок, всередині яких були згортки із фольги з речовиною рослинного походження зеленого кольору, а біля них знаходилися ОСОБА_8 та працівники патрульної поліції ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які зупинили вказану особу. Отже предметом огляду була саме ділянка місцевості, а не громадянин ОСОБА_8 , у якого нічого не вилучалось.

Не погоджується прокурор і з висновком суду про те, що слідчий обов`язково повинен був скласти протокол затримання згідно з вимогами ст. 208 КПК України, оскільки на момент огляду місця події слідчий не мав достатніх підстав вважати, що вилучена речовина є наркотичним засобом, тобто були відсутні достатні підстави для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор також посилається на те, що стверджуючи про порушення прав затриманої особи в частині не складання стосовно ОСОБА_8 протоколу затримання, суд визнав недопустимими всі докази, зібрані під час досудового розслідування, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в даному випадку відсутній прямий зв`язок між порушенням прав людини, якого до того ж не було, і отриманими доказами.

За позицією прокурора, суд першої інстанції безпідставно визнав невинуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки не взяв до уваги низку важливих доказів, які вказують у своїй сукупності на вину ОСОБА_8 .

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , як законний та обгрунтований, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення захисника та обвинуваченого на апеляційне прохання, за клопотанням прокурора частково дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 373 ч. 1 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 284 цього Кодексу.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, у цілому дотримався зазначених вимог закону з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, в обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, сторона обвинувачення надала в суді протокол огляду місця події від 25 липня 2017 року та висновок судово-хімічної експертизи №11-2/5191 від 23 вересня 2019 року, а також посилалася на показання свідка ОСОБА_10 .

Суд першої інстанції проаналізував докази, наявні в матеріалах кримінального провадження та визнав недопустимим протокол огляду місця події від 25 липня 2019 року, вважаючи цей доказ здобутим з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, зокрема права на захист.

На обґрунтування такого висновку, суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_10 - інспектора управління патрульної поліції у м. Києві, який показав, що спочатку разом із напарником спостерігали за ОСОБА_8 , який поводив себе підозріло, а після того, як він викинув із кишені одягу дві пачки із-під цигарок та сказав, що це не його речі, затримали його та повідомили про це слідчо-оперативній групі. До прибуття слідчого ОСОБА_8 залишався на місці події під їх наглядом, а в подальшому брав участь в огляді місця події.

Оцінивши такі показання у сукупності з даними протоколу огляду місця події від 25 липня 2019 року, суд дійшов висновків, що протокол огляду місця події від 25 липня 2019 року було складено працівниками поліції після затримання ОСОБА_8 та виклику слідчо-оперативної групи, якими більше ніж через півтори години під час поверхневого огляду було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору; з огляду на вимоги ст. 209 КПК України ОСОБА_8 являвся особою, яка фактично була затримана уповноваженою службовою особою, проте стороною обвинувачення не надано суду відповідний протокол затримання, складений відповідно до вимог ст. 208 КПК України, отже на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України протокол огляду місця події від 25 липня 2019 року є недопустимим доказом; висновок експерта № 11-2/5191 від 23 вересня 2019 року та речові докази, як похідні від протоколу огляду місця події, також є недопустимими доказами.

Між тим, із дослідженого під час апеляційного розгляду протоколу огляду місця події від 25 липня 2019 року слідує, що слідчим за участі двох понятих було проведено огляд ділянки місцевості на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1, де знаходяться дві пачки із-під цигарок, всередині зі згортками фольги, які містять в собі подрібнену речовину рослинного походження, і ці пачки були вилучені. Далі в протоколі зазначено, що під час огляду присутній ОСОБА_8 , якого було затримано працівниками патрульної поліції після того, як він викинув зазначені речі. ОСОБА_8 пояснив, що відношення до даних згортків не має (а.с. 58 - 64).

Таким чином, як вірно зазначає в апеляційній скарзі прокурор, під час огляду місця події 25 липня 2019 року слідчим оглядалася саме ділянка місцевості, де було вилучено дві пачки із-під цигарок, всередині яких знаходилися згортки з подрібненою речовиною рослинного походження, а не проведено поверхневий огляд ОСОБА_8 , як помилково зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Процедура огляду регламентована положеннями ч. 3 - ч. 7 ст. 237 КПК України, а за результатами огляду складається протокол, який за своїм змістом повинен відповідати вимогам ст. 104 КПК України.

Протокол огляду місця події від 25 липня 2019 року складений уповноваженою на це особою, без істотних порушень вимог ст. 237 КПК України, а зміст протоколу відповідає вимогам ст. 104 КПК України. Додатки до протоколу виготовлені з урахуванням вимог ст. 105 КПК України.

Посилання у протоколі на присутність під час огляду місця події ОСОБА_8 не дає достатніх підстав для висновку про недопустимість даних протоколу огляду, оскільки ОСОБА_8 не оглядався, у нього нічого не вилучалося та він не видавав працівникам поліції ніяких предметів, речей тощо.

В той же час інформації в протоколі про те, що ОСОБА_8 було затримано працівниками патрульної поліції після того, як він викинув ці речі, не може сприйматися як доказ того, що вилучені пачки із-під цигарок належать саме ОСОБА_8 , оскільки вона не має відношення до результатів проведення такої слідчої дії як огляд місця події і повинна доводитися іншими засобами доказування у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що протокол огляду місця події є недопустимим доказом у кримінальному провадженні, та виходячи з цього недопустимими є похідні від нього - висновок судово-хімічної експертизи та речові докази.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що вказані докази у сукупності та взаємозв`язку між собою не доводять належність вилучених під час огляду місця події 25 липня 2019 року наркотичних засобів саме ОСОБА_8 , який ще до початку досудового розслідування заперечував, що зберігав при собі будь-які наркотичні засоби, така його позиція була незмінною як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, і нічим не спростована.

Що стосується показань свідка ОСОБА_10 , то суд обґрунтовано визнав цей доказ недостатнім для доведення винуватості ОСОБА_8 у висунутому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки, на думку колегії суддів, є досить сумнівними показання свідка в частині наявності у поліцейських достатніх підстав для спостереження під час руху на службовому автомобілі за поведінкою ОСОБА_8 , який йшов по тротуару, не привертаючи до себе уваги, а в подальшому і для затримання ОСОБА_8 .

Уцьому контексті колегія суддів враховує, що поліція в рамках своїх повноважень для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені Законом України «Про Національну поліцію», серед яких - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Проте у цьому провадженні стороною обвинувачення не надавалися відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських та відеореєстратора патрульного автомобіля.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що дані протоколу огляду місця події, відомості у висновку експерта та показання свідка ОСОБА_10 самі по собі та в сукупності між собою не підтверджують факт незаконного придбання та зберігання ОСОБА_8 наркотичного засобу без мети збуту. А відтак є вірним висновок суду про те, що ОСОБА_8 підлягає виправданню згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки ті доводи прокурора, з якими погодилася колегія суддів, не впливають на остаточне рішення у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 - без змін. .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...