ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3166/22 Справа № 172/270/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,-

В С Т А Н О В И В :

До Васильківського районного суду Дніпропетровської області із поданням про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі- КК) у виді 4 років позбавлення волі звернувся начальник Синельниківського районного сектору №1 філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_9 .

Оскаржуваної ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року подання начальника Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 задоволено, скасовано засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та його направлено для відбування призначеного вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК, до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з його необґрунтованістю та аргументує тим, що не можна вважати системною неявку засудженого ОСОБА_8 до органу пробації лише два рази, про що зазначено у поданні начальника Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. Крім того апелянт вказує на те, що письмових попереджень про те, що орган пробації може направити до суду матеріали на скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_8 ніхто не повідомляв, та він, як захисник, своїх підписів не ставив.
Також, на думку захисника, остання неявка засудженого ОСОБА_8 до органу пробації викликана непорозумінням між засудженим та працівниками органу пробації, а відсутність засудженого за місцем його постійного проживання викликана оголошенням військового стану в Україні.
Щодо притягнення 26.09.2021 зсуденого ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП, то захисник вказує, що свою провину у скоєні даного правопорушення його підзахисний не визнає та не міг його вчинити, бо у звязку з хворобою і перенесеним інфарктом ОСОБА_8 суворо заборонено вживання алкоголю. У свою чергу сторона захисту вважає безпідставним посилання суду на факт притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності у іншій справі, оскільки вирок судом ще не ухвалювався.
Окрім того, як стверджує апелянта, судом не встановлено, чи мав реальні можливості засуджений ОСОБА_8 виконати покладені на нього обовязки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Отже, на думку захисника, відсутні підстави вважати, що неявка засудженого ОСОБА_8 до органу пробації лише декілька разів є свідченням систематичного порушення з його боку порядку та умов відбування покарання з випробуванням. Тому просить апеляційний суд скасувати ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 задоволено, скасовано засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В судове засідання апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_8 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, натомість його неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК, ч.1 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з приписами п.п. 5.3, 5.4 Розділу III «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», яка затверджена спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560, з наступними змінами, інспекція направляє до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджений не з`являється до інспекції без поважних причин /що повинно бути підтверджено зібраними матеріалами/ або зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання. Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього судом. Подання про відміну покарання з випробуванням направляється до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.
При цьому, основною метою іспитового терміну є виправлення засудженої особи, про що може свідчити процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженої особи та створюють готовність до самокерованої правової слухняної поведінки.
Мотивуючи своє рішення про задоволення подання органу пробації та необхідність скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та його направлено для відбування призначеного вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року за ч.3 ст.185 КК покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, суд першої інстанції послався на досліджені під час судового розгляду письмові докази та встановлені обставини справи.
Зокрема, суд прийняв до уваги, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2021 року за ч.3 ст.185 та ст.75 КК до покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 ріки. Згідно зі ст.76 КК на нього судом були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З покладеними судом обовязками та умовами відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_8 був ознайомлений під особистий підпис (а.с.8,9)
Крім того, з матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово протягом іспитового строку не з`являвся на реєстрацію до Синельниківського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у дні явки, визначені відповідними постановами уповноваженого органу пробації, причини неявки були неповажними, про що свідчать його письмові пояснення (а.с.11,18). За що засуджений ОСОБА_8 , всупереч твердженням захисника, двічі письмово попереджувався про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладений на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень (а.с.12,26). При цьому обовязку органу пробації ознайомлювати захисника з такими попередженнями, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, закон не містить.
Крім того, суд врахував, що протягом іспитового строку ОСОБА_8 26.09.2021 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП та на нього накладалося стягнення у вигляді штрафу 51 грн. (а.с.14), але ані суду першої, ані апеляційної інстанцій не надано доказів тому, що стороною захисту у встановленому законом порядку таке рішення було оскаржено, якщо ОСОБА_8 не визнає своєї провини у скоєні цього правопорушення, на що посилається захисник в апеляційній скарзі.
Також судом прийнято до уваги, що за даними Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України громадянин ОСОБА_8 03.05.2022 року виїхав за межі України через пропускний пункт «Шегині», а 06.05.2022 року повернувся до України. При цьому, засуджений ОСОБА_8 не звертався до уповноваженого органу з питань пробації щодо можливості виїзду за межі України, а Синельниківський РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де він перебуває на обліку, не погоджував засудженому виїзд за межі України (а.с.34).
Отже, як правильно зазначив у своєму рішенні місцевий суд, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, а тому дійшов правильних висновків про те, що існують правові підстави для задоволення подання начальника Синельниківського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання.
Разом з цим, всупереч твердженням сторони захисту, суд не прийняв до уваги та у своєму рішенні не посилався на наявні в матеріалах справи відомості про те, що наразі засуджений ОСОБА_8 притягається до кримінальної відповідальності та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК (а.с.15, 16-17). Не приймає до уваги ці обставини й суд апеляційної інстанції, дотримуючись презумпції невинуватості особи, закріпленої у ст.62 Конституції України, оскільки наразі відсутні відомості про ухвалення щодо ОСОБА_8 , у тій справі обвинувального вироку, який набрав законної сили.
Підсумовуючи вищенаведеного колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.370 КПК. Підстави для її скасування апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 рокупро скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за викром суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4