Справа № 202/1195/23
Провадження № 1-кс/202/630/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0000077 від 18 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 17 січня 2023 року в м. Нікополі по вул. Жуковського в районі будинку № 110 відбулася дорожньо-транспортна за участю автобуса «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5 , яка загинула на місці пригоди.

18 січня 2023 року в ході проведення огляду було вилучено автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , який опечатано та передано залишено на зберігання власнику - ПАТ «Нікопольський завод феросплавів».

Постановою слідчого вказаний автобус визнаний речовим доказом.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, використанню, перетворенню, пересуванню, передачі, відчуженню транспортного засобу, який є речовим доказом, проведення судово-автотехнічної експертизи, судової транспортно-трасологічної експертизи, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор ОСОБА_6 не з`явилася, в матеріалах клопотання наявна заява прокурора про розгляд клопотання без її участі.

Представник власника майна у судовому засіданні не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 18 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного кримінального провадження був вилучений автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом.

Вирішуючи питання про арешт цього майна, слідчий суддя виходить з того, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки міг зберегти на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза перетворення даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу, а власник та володілець вилученого транспортного засобу можуть бути заінтересовані у результатах кримінального провадження.

Отже використання транспортного засобу може зашкодити досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки арешт накладається у зв`язку зі здійсненням кримінального провадження за фактом вчинення тяжкого злочину, для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вищевказаний транспортний засіб, який згідно з протоколом огляду містить сліди правопорушення.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання перетворенню автобуса «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Слідчий суддя вважає, що накладеним арештом не будуть суттєво обмежені права власника майна, оскільки автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 переданий йому на відповідальне зберігання, арешт майна носить тимчасовий характер до проведення експертних досліджень та може бути скасований слідчим суддею відповідно до статті 174 КПК України за клопотанням власника чи володільця арештованого майна.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автобус «Ikarus 26050» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та переданий йому на зберігання, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1