У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Липянка, Машевського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 23.02.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї .

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

У разі неможливості застосування домашнього арешту, в якості альтернативного запобіжного заходу застосувати заставу у її мінімальному розмірі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, та доповнення до неї.

Апелянт вважає, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам справи, що на думку апелянта призвело до помилкового рішення по справі.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не наведено жодних об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, та необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку апелянта, слідчий суддя лише формально перелічив ризики, зазначені у п.п. 1, 2 ,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не обґрунтувавши їх наявність належними та допустимими доказами.

Зазначив, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Наголошує, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на наявність яких посилається в ухвалі слідчий суддя.

Крім того, у доповненнях до апеляційної скарги, захисник вказує, що ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення і на час здійснення досудового розслідування, проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , перебував на посаді водія-механіка. Тобто є спеціальним суб`єктом вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що потерпілий ОСОБА_8 на момент вчинення кримінального правопорушення і на час здійснення досудового розслідування теж є військовослужбовцем. Оскільки і підозрюваний, і потерпілий проходять військову службу, вважає, що процесуальне керівництво повинні здійснювати прокурори відповідної військової прокуратури, а не прокурор місцевої прокуратури.

Крім того, апелянт зазначає, що у діях підозрюваного існують ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 406 КК України (порушення статутних правил взаємодії між військовослужбовцями за відсутності підлеглості).

Даний вид кримінального правопорушення, в силу приписів ст. 401 КК України, відноситься до військових кримінальних правопорушень. Тому на досудове розслідування повинні здійснюватися слідчими Державного бюро розслідувань.

Тому, як вважає апелянт, повідомлення про підозру від 24.12.2022 та повідомлення про зміну підозри від 04.12.2022 ОСОБА_7 , є такими, що вручені з порушенням кримінального процесуального законодавства, не уповноваженою особою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Заступник начальника слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00001889, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, без можливості внесення застави.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами : заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2022; даними рапортів працівників УПП ГУНП в Миколаївській області від 24.12.2022; протоколу огляду місця події 24.12.2022; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.12.2022; протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 24.12.2022; протоколів затримання підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; зворотного повідомлення №7304 від 24.12.2022 КНП ММР «Міська лікарні швидкою медичної допомоги», згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 діагностовано: ЗЧМТ, струс головного мозку, садна та забої м`яких тканин голови та кінцівок, протоколу огляду предмету, а саме: мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9C» з роздруківкою спілкування у за стосунку «Telegram», протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважав, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на теперішній час не отримано та досліджено органом досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про апеляційний розгляд, заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Встановлено, що 24.12.2022 органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обставини його вчинення, дійшов правильного висновку про доведеність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, ч. 1 ст.177 КПК України у вигляді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

За такого, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи доведеним під час судового розгляду ризикам запобігти не зможуть.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки слідчим доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Посилання апелянта на те що, підозрюваний проходить військову службу за мобілізацією в лавах Збройних Сил України, отримує грошове забезпечення та має постійне джерело доходів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває не є достатньою підставою для обрання іншого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Крім того, щодо посилання апелянта на те, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає утриманню його в умовах ізоляції, оскільки він має бойове поранення ноги та на даний час проходить реабілітацію, потребує постійного догляду та лікування, що є неможливим в умовах тримання під вартою є таким, що не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

Медична частина державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Надання ув`язненим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Будь-яких доказів того, що працівники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» відмовлять ОСОБА_7 у наданні спеціалізованого лікування в умовах ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, доводи апелянта на те, що підозрюваний і потерпілий проходять військову службу і є спеціальними суб`єктами, а тому процесуальне керівництво повинно здійснюватися прокурорами відповідної військової прокуратури, є не спроможними та не узгоджуються з вимогами ч. 4 ст. 24 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає поняття осіб, які є військовослужбовцями та вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.

Також суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що на момент вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_8 виконували обов`язки військової служби.

За такого, доводи апелянта про необґрунтованість підозри за ч.2 ст. 189 КК України та про неналежний орган досудового розслідування, позбавлені підстав.

На переконання апеляційного суду, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Органом досудового розслідування доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За такого, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14