Справа № 188/1672/16-к
Провадження № 1-в/188/48/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 (далі заявник), в якому зазначається таке.

Ухвалою Петропавлівського районного суду від 28 жовтня 2022 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КК України.

Речові докази, зокрема насіння соняшника загальною вагою 66 280 кг, яке знаходиться на зберіганні у ФОП ОСОБА_4 , безкоштовно повернуті судом заявнику.

Згідно з постановами про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 28.09.2016, 02.10.2016, 12.10.2016, 13.10.2016 та 19.10.2016 визнано речовими доказами зерно соняшника загальною вагою 227 580 кг, яке належить обвинуваченому ОСОБА_3 , що встановлено судом апеляційної інстанції 19.09.2016 та Петропавлівским районним судом Дніпропетровської області 10.10.2016.

Заявник стверджує, що 28.01.2023 начальнику відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковнику поліції ОСОБА_5 було направлено заяву про забезпечення повернення зазначених речових доказів власникові ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

14.02.2023, як вказує заявник, не отримавши жодної відповіді, адвокат повторно звернулась з аналогічною заявою, копію якої направила керівнику Першотравенської окружної прокуратури для здійснення контролю, однак відповіді щодо прийнятого рішення не надано та будь-яких процесуальних дій станом на 24.02.2023 ні з боку поліції, ні з боку прокуратури не відбулося.

Посилаючись на статт1 41, 129-1 Конституції України, рішення Європейського суду з прав людини, статтю 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 8, 16, 100, 532, 533, 537 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, заявник просить:

визнати бездіяльність органа досудового розслідування в особі начальника відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_5 щодо не вжиття заходів до повернення речових доказів протиправною;

зобов`язати начальника відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_5 здійснити передбачені законом дії щодо організації виконання рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Питання виконання ухвал про закриття кримінального провадження у КПК не врегульовані.

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, тому суд вважає можливим застосувати до цих правовідносин положення статей 537 та 539 КПК України, що регулюють вирішення питань, які виникають під час та після виконання вироку.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Учасники судового провадження, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, що не перешкоджає проведенню судового розгляду, бо ці особи не повідомили про поважні причини неприбуття та їх участь не визнана судом обов`язковою.

Вивчивши клопотання, матеріали кримінальної справи № 188/1672/16-к, суд вважає, що клопотання не може бути задоволене з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року, яка набрала законної сили 05 листопада 2022 року, закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 22 червня 2016 року, стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Суд також вирішив питання щодо цивільного позову і речових доказів, постановивши таке.

У цивільному позові прокурора до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, відмовити.

Речові докази - насіння соняшника вагою 167 900 кг, яке знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , залишити йому.

Речові докази - насіння соняшника вагою 59 680 кг і 6 600 кг, всього 66 280 кг, яке знаходиться на зберіганні у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , безкоштовно передати ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 3 ст. 535 КПК України у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Згідно з пунктами 2 і 3 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішує питання, передбачені пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; суд, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішує питання, передбачені пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

У клопотанні заявника не зазначено, яке саме питання, пов`язане з виконанням судового рішення (ухвали), з перелічених у пунктах 2 і 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, має вирішити Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, як суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або як суд, який ухвалив вирок, в порядку виконання своєї ухвали від 28 жовтня 2022 року.

Із змісту ухвали суду від 28.10.22 вбачається, що виконанню ця ухвала може підлягати в частині безкоштовної передачі заявнику речових доказів - насіння соняшника вагою 59 680 кг і 6 600 кг, всього 66 280 кг, яке знаходиться на зберіганні у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

До клопотання не додано як доказів звернення заявника до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з метою добровільного виконання ним судового рішення, так і отримання заявником виконавчого листа в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 535 КПК України, та подання його на виконання органам державної виконавчої служби або приватному виконавцю.

Відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню встановлена у статті 382 Кримінального кодексу України.

До клопотання додано дві заяви без дати захисника заявника адвоката ОСОБА_6 , адресовані начальнику відділення поліції № 4 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області підполковнику поліції ОСОБА_5 та керівнику Першотравенської окружної прокуратури з вимогою забезпечити повернення ОСОБА_3 речових доказів - насіння соняшника, яке знаходиться на зберіганні у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Однак, ніяких доказів подання (направлення) і вручення адресатам цих заяв до клопотання не додано.

Згідно з ч. 4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Разом з тим, порядок виконання цієї норми у КПК не визначений.

У статті 1 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» зазначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян (п. 1 ч. 1).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Оскільки заявник не обґрунтував клопотання посиланням на норми законів України, які зобов`язують суд діяти у такий спосіб, як вимагає заявник, це клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 9, 372, 395, 535, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до

Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1