465/3354/21
1-кс/465/11/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного підприємства «Рікота» на постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах Приватного підприємства «Рікота» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13 квітня 2021 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000619 від 13 березня 2019 року та зобов`язати слідчого провести ініційований стороною потерпілого допит ОСОБА_5 , за участю представника Приватного підприємства «Рікота» - адвоката ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи скаргу, покликається на те, що 13 квітня 2021 року він, в інтересах Приватного підприємства «Рікота», звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000619 від 13 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Постановою слідчого від 13 квітня 2021, яку скаржник отримав 05 травня 2021 року, слідчим частково задоволено клопотання від 13 квітня 2021 року в частині проведення допиту ОСОБА_5 . В іншій частині вимог клопотання відмовлено. Скаржник вважає сказану постанову невмотивованою, оскільки відповідно до ч.6 ст.223 КПК, будучи ініціатором допиту, має право брати участь під час проведення слідчої дії. Зазначає, що такі процесуальні дії слідчого порушують права потерпілого як учасника кримінального провадження, а тому просить скаргу задовольнити.

Скаржник подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила відмовити у задоволенні скарги, з підстав її необґрунтованості.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000619 від 13 березня 2019 року, приходжу таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 16 березня 2019 року Приватне підприємство «Рікота» визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000619 від 13 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 діє від імені та в інтересах Приватного підприємства «Рікота» на підставі договору про надання послуг від 09 січня 2020 року.

13 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області з клопотанням про проведення у вказаному кримінальному провадженні слідчих (розшукових) дій. Відповідно до поданого клопотання просив слідчого: допитати з приводу обставин вчинення злочину ОСОБА_5 ; допит просив провести за участі адвоката ОСОБА_3 , повідомивши його про дату, час та місце проведення слідчої дії.

Постановою слідчого СВ Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13 квітня 2021 року у задоволенні клопотання представника потерпілого частково відмовлено. Задоволено клопотання в частині допиту ОСОБА_5 . Щодо проведення допиту за участю ініціатора слідчої дії відмовлено. Мотивами відмови слідчим зазначено положення ст.224 КПК, які регламентують порядок проведення допиту під час досудового розслідування.

Згідно зі статтею 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Пунктом 7 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Зі змісту ч.6 ст.223 КПК вбачається, що слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Одним із видів слідчих дій є допит (ст.224 КПК України).

Як передбачено п.4 ч.2 ст.56 КПК, під час досудового розслідування потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі

Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику (ч.4 ст.58 КПК).

З врахуванням наведених норм КПК України і беручи до уваги, що потерпілий та його представник не наділені правом самостійно здійснювати допит свідків у кримінальному провадженні, то ініціювання адвокатом перед слідчим допиту з участю представника потерпілого осіб як свідків щодо певних обставин, які, на думку сторони потерпілого, мають значення для перевірки достовірності та допустимості відомостей, які сторона кримінального провадження використовує як доказ, шляхом подання відповідного клопотання, є правомірним.

Вимоги до змісту постанови визначені п. 5 ст. 110 КПК України, згідно з якими постанова слідчого складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Між тим, оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України щодо мотивів відмови у задоволенні клопотання в частині проведення допиту свідка за участю представника потерпілого. Обставин, визначених ч.6 чт.223 КПК, які б унеможливлювали проведення допиту за участь особи, яка ініціювала проведення слідчої дії, слідчим також не наведено.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням вищезазначеного та беручи до уваги мотиви, наведені слідчим в оскаржуваній постанові, які не є детальними та обґрунтованими, слідчий суддя дійшов висновку, що відмова слідчого у задоволенні клопотання захисника про участь під час проведення допиту свідка, є невиправданою, відтак наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та зобов`язання слідчого провести такий допит за участю сторони потерпілого.

Отже, подана скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного підприємства «Рікота» на постанову слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Львівського районного управління №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 13 квітня 2021 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000619 від 13 березня 2019 року.

Зобов`язати слідчого, уповноваженого на проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000619 від 13 березня 2019 року, провести ініційований стороною потерпілого допит ОСОБА_5 , за участю представника Приватного підприємства «Рікота» - адвоката ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1