ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження № 521/18271/19 щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, працюючого за договором у ФОП « ОСОБА_9 », не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13.12.2018 об 11 годині 42 хвилині, ОСОБА_10 , разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (далі по тексту Особа 1, Особа 2 та Особа 3), маючи між собою попередню змову та розподіливши між собою ролі для здійснення розбійного нападу на ОСОБА_11 , прибули для вчинення злочину на територію промислової бази «Орбіта» за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 205, в автомобілі марки «Mercedes Е270» державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_1 .

Приблизно об 11 годині 50 хвилині, побачивши як ОСОБА_11 підійшов до свого автомобіля марки «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб разом із Особою 3, який озброївся заздалегідь заготовленою невстановленою в ході слідства нарізною вогнепальною зброєю калібра 9-мм, Особою 1 та Особою 2, на головах яких були чорні в`язані шапки, які частково приховували їх зовнішність, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного відкритого заволодіння чужим майном, а саме - грошових коштів та цінностей, що належали ОСОБА_11 , підбігли до останнього та здійснили напад на нього.

В ході нападу ОСОБА_10 , Особа 1, Особа 2 та Особа 3 нанесли ОСОБА_11 по декілька ударів руками та ногами у різні частини тіла, не менше трьох ударів кожен, більш точну кількість ударів в ході слідства не встановлено, завдавши йому наступні тілесні ушкодження: синець та садно тім`яно-потилочної області справа, синець лобно-тім`яної області зліва, синець та садно лівого передпліччя, садна правої кисті, синець та садно правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

При цьому, Особа 3 погрожував ОСОБА_11 застосуванням нарізної вогнепальної зброї, що бачили ОСОБА_10 , Особа 1 та Особа 2, що було сприйнято ОСОБА_11 як реальна погроза своєму життю та здоров`ю, тобто погроза застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

В ході нападу, ОСОБА_10 , Особа 1, Особа 2 та Особа 3 вилучили у ОСОБА_11 належний йому рюкзак чорного кольору, у якому знаходились: грошові кошти в сумі 700 000 грн. та 2 4000 доларів США, що по курсу НБУ склало 667 200 грн., адаптер «Інтертелеком», пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_11 № НОМЕР_3 , картка банку «Приват Банк» № НОМЕР_4 , спричинивши майнову шкоду потерпілому суму в особливо великих розмірах.

Після цього, коли ОСОБА_10 , Особа 1, Особа 2 та Особа 3 повернулись до свого автомобіля «Mercedes Е270» з викраденим майном та грошовими коштами потерпілого та, перебуваючи усередині автомобіля, почали рух. В цей час, потерпілий ОСОБА_11 , з метою перешкоджання їх злочинним діям та запобігання їхньої втечі, застрибнув на капот зазначеного автомобіля, в якому знаходились вище зазначені особи, після чого наніс удар кулаком своєї правої руки у лобове скло автомобіля, внаслідок чого пошкодив автомобіль та спричинив собі більше десяти саден правої кисті.

Особа 3, яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Mercedes Е270», продовжуючи свої злочинні дії, заздалегідь узгоджені із ОСОБА_10 , Особою 1 та Особою 2, направлені на напад з метою заволодіння чужим майном, з метою припинення дій ОСОБА_11 та утримання чужого майна, наявною в нього невстановленою в ході слідства нарізною вогнепальною зброєю, калібра 9-мм, здійснив постріл у бік ОСОБА_11 та влучив у стегно його лівої ноги, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_11 вогнепальне поранення лівого стегна, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень впав з капоту зазначеного вище автомобіля, а ОСОБА_10 , спільно з Особою 1, Особою 2 та Особою 3 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли на автомобілі «Mercedes Е270», сірого кольору, державний номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_1 , заволодівши майном та грошовими коштами ОСОБА_11 на загальну суму 1 367 200 грн.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_10 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства та із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, який був спрямований на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, суд кваліфікує його дії за ст.187 ч.4 КК України.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 , якій був визнаний у справі цивільним позивачем, про стягнення зі ОСОБА_10 , у солідарному порядку, суми матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 967 200 гривень, а також суми спричиненої моральної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень.

Цивільний відповідач ОСОБА_10 всі позовні вимоги визнав повністю, додатково надав документи, які підтверджують добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Під час судового розгляду, потерпілий ОСОБА_11 звернувся до суду з заявою, в якій він підтверджує повне відшкодування заподіяної йому шкоди та повідомляє про відсутність до ОСОБА_10 будь яких претензій.

Зазначену заяву цивільного позивача суд розцінює як відмову від позовних вимог, у зв`язку із чим вважає за необхідне залишити цивільний позов ОСОБА_11 без розгляду.

При призначенні покарання ОСОБА_10 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України, зокрема враховує те, що призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути необхідним та достатнім для виправлення і попередження нових злочинів.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_10 факту вчинення злочину, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, про що він ОСОБА_10 висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт добровільного відшкодування обвинуваченим завданих злочином збитків, тобто бажання виправити наслідки вчиненого, а також готовність нести покарання за вчинений злочин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 у судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд враховує, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 притягується вперше, приймає до уваги позитивні дані, які характеризують ОСОБА_10 за місцем проживання та місцем роботи, враховує думку прокурора та потерпілого, які не наполягали на призначенні покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Суд також приймає до уваги, що в теперішній час ОСОБА_10 , перебуваючи в рядах громадської організації, займається активною волонтерською діяльністю, спрямованою на допомогу Збройним Силам України та особам, які постраждали внаслідок бойових дій.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_10 положень ст. 69 КК України, тобто вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.187 КК України, без призначення додаткового покарання, а також вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою з боку органу пробації.

З огляду на те, що речі, предмети та документи, які визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, мають доказове значення в інших кримінальних провадженнях, які були виділені в зв`язку із розшуком інших учасників вчинення злочину та на теперішній час не розглянуті судом, а також в зв`язку із невизначеністю належності тимчасово вилученого майна конкретним особам, суд вважає за необхідне залишити дію арешту, накладеного на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду Одеської області від 25.02.2022 та зберігати речові докази при матеріалах виділеного кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, витрати на яких склали 19 436 гривень 04 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений, серед інших, винний у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених судових експертиз, в частині солідарної відповідальності учасників злочину, що складає ј частини, тобто 4 859 грн.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, на підставі якої, з застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності ч.ч.1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення зі ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Речові докази зберігати при матеріалах виділеного кримінального провадження.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду Одеської області від 25.02.2022 скасуванню не підлягає.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 4 859 грн.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1