ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/4388/23

Провадження №1-кп/522/1574/23

03 квітня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000135, відомості про яке внесено 17.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді санітара сортувального відділення ВОС НОМЕР_1 , за тарифним розрядом 3, шпк «солдат» військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «штаб-сержант», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/22 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року №2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року №2500-ІХ воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб.

В подальшому, Верховна Рада України прийняла в цілому проект Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», реєстр. №8419.

Законом затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час діє воєнний стан.

18.02.2019 року громадянином ОСОБА_5 укладено з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, строком на 3 (три) роки.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 18.02.2019 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини, ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

В подальшому, 18.02.2022 року ОСОБА_5 укладено новий контракт з Міністерством оборони України, в особі начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону полковника м/с ОСОБА_8 , про проходження громадянами України Військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу, строком на 1 рік.

Відповідно до наказу командувача військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.03.2022 року №48 штаб-сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду санітара сортувального відділення ВОС-НОМЕР_3, за тарифним розрядом 3, шпк «солдат» військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення, та з 21.03.2022 року ОСОБА_5 вважається таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, штаб-сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, штаб-сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

03.06.2022 року о 10 год. 40 хв. на ранковому шикуванні штаб-сержант ОСОБА_5 відпросився у звільнення строком до 20 год. 00 хв. 03.06.2022 року. В подальшому, на підставі усного дозволу старшого у місці розташування особового складу військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_9 штаб-сержанту ОСОБА_5 03.06.2022 року надано звільнення строком до 20 год. 00 хв. 03.06.2022 року. При цьому, старший у місці розташування особового складу військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_9 дав команду старшому лейтенанту ОСОБА_10 супроводжувати штаб-сержанта ОСОБА_5 у звільненні, але останній ввів в оману старшого лейтенанта ОСОБА_10 та втік. На вечірнє шикування о 20 год. 00 хв. 03.06.2022 року штаб-сержант ОСОБА_5 не з`явився.

Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді санітара сортувального відділення ВОС НОМЕР_1 , за тарифним розрядом 3, шпк «солдат» військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «штаб-сержант», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 03.06.2022 року о 20 год. 00 хв., не з`явився вчасно без поважних причин на службу до місця розташування військової частиниНОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , зі звільнення, в умовах воєнного стану.

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, штаб-сержант ОСОБА_5 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. При цьому, командуванню про причини свого не з`явлення вчасно на службу штаб-сержант ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, та не вжив жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Надалі, 09.02.2023 року о 17 год. 23 хв., штаб-сержант ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність та помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, що знаходиться за адресою: вул. Мечникова, 59А, м. Одеса, Одеська область,із щирим каяттям, чим закінчив вчинення правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу не з`явився вчасно без поважних причин на службу до місця розташування військової частиниНОМЕР_2 , зі звільнення, в умовах воєнного стану, та ухилявся від проходження військової служби через особисті неприязні стосунки із командуванням. У скоєному щиро покаявся, просив суд суворо його не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, так як він, будучи військовослужбовем (крім строкової служби) не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у скоєному, з`явлення зі зізнанням

Відповідно до положень ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ст.65КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який розлучений, є військовослужбовцем, характеризується за місцем служби не позитивно, нагороджений грамотами за сумлінне виконання своїх службових обов`язків, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах строку, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, України, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, без відбування реального покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку, не вчинить нового злочину, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним, у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави, після набрання вироку законної сили заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 у розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_11 (квитанція №0.0. від 21.02.2023р.)

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази та витрати на залучення експертів для проведення експертиз у кримінальному провадженні №0000135 відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 368,370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від реального відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді застави, після набрання вироку законної сили заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_5 ча у розмірі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_11 (квитанція № 0.0. від 21.02.2023р.)

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст.376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

03.04.2023