Справа № 468/1230/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

17.02.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000313, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Христофорівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 року близько 10.55 годин водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись в денний час доби по сухій асфальтованій ділянці вулиці Ювілейній в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області зі сторони вулиці Театральній в напрямку вулиці Героїв Небесної Сотні.

В цей час у попутному напрямку для вказаного автомобіля рухався по вулиці Ювілейній в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області зі сторони вулиці Театральній в напрямку вулиці Героїв Небесної Сотні технічно справний мотоцикл «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався позаду автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 .

Рухаючись в зазначених умовах, на проміжку проїзної частини вулиці Ювілейної між будинками №80-84А зі сторони вулиці Театральної в напрямку вулиці Героїв Небесної Сотні, водій автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 10.4 ПДР «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалася, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на відстані 50,8 м від кафе «Крістіна», що знаходиться по вул. Ювілейній, 84А в м. Баштанка, не переконавшись в безпечності виконання маневру, а саме у відсутності транспортних засобів на достатній для виконання даного маневру відстані, тобто відстані, якої буде достатньо для безперешкодного руху інших учасників (попутних та зустрічних транспортних засобів), без увімкнення сигналу світлового покажчику повороту, почав здійснювати маневр розвороту по вул. Ювілейній в м. Баштанка, де в цей час позаду автомобіля на відстані близько 10 м рухався мотоцикл «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

В послідуючому відбулося контактування передньою (переднім колесом, переднім облицюванням, правим пером вилки переднього колеса) та в подальшому правою частиною (правим бічним облицюванням, правою частиною дуги безпеки) мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 з лівою передньою часиною (лівим переднім крилом, лівими передніми дверима, лівим переднім колесом, лівою частиною облицювання переднього бамперу) автомобіля «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок зіткнення двох транспортних засобів водій мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що 22.07.2022 року близько 10.00 год. рухався на своєму автомобілі ВАЗ в м. Баштанка по вул. Ювілейній з вул. Театральної та в цей час почався обстріл. ОСОБА_3 запанікував та в забороненому місці без увімкнення покажчика повороту почав здійснювати розворот і не помітив мотоцикл який рухався позаду, внаслідок чого відбулось зіткнення його автомобіля з мотоциклом. Потерпілого забрала швидка медична допомога, а поліцейський мотоциклі потерпілого доїхав до відділення поліції. Обвинувачений сплатив потерпілому 10000 грн. та відшкодував витрати лікувального закладу на лікування потерпілого в сумі 14000 грн.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що їхав на власному мотоциклі, попереду бачив автомобіль Пріора, який спочатку повернув праворуч і потерпілий припустив, що вказаний автомобіль зупинятиметься біля правої обочини, тому він почав його об`їжджати. Але водій вказаного автомобіля раптово без увімкнення покажчика повороту почав повертати ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення його мотоцикла з вказаним автомобілем та потерпілий перелетів через автомобіль. Обвинувачений дійсно сплатив йому 10000 грн., оскільки він потребував коштів на операцію. Пред`явлений ним цивільний позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2022 року, схемою та и та фототаблицею до нього - місцем події є асфальтована ділянка місцевості по вулиці Ювілейній в м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області в районі будівлі №82, на якій виявлені автомобіль «ВАЗ 217130» д.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями.

Згідно з протоколом огляду від 10.08.2022 року слідчим оглянутий відеозапис з камер відеоспостереження з магазину «Декор», на якому зафіксований на проїзній частині вул. Ювілейної в м. Баштанка 22.07.2022 року близько 10.56 год. маневр розвороту автомобіля ВАЗ ліворуч та зіткнення з його передньою лівою частиною з мотоциклом, внаслідок чого водій мотоциклу перелетів через капот автомобіля ВАЗ.

Відповідно до висновку експерта по дослідженню технічного стану автомобіля № 22-807 від 05.09.2022 року на момент огляду система рульового керування, ходова частина, робоча гальмівна система, система головного освітлення автомобіля «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані та не мали несправностей.

Відповідно до висновку експерта по дослідженню технічного стану мотоцикла № 22-806 від 06.09.2022 року на момент огляду ходова частина мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 знаходилася в обмежено працездатному стані через наявність несправностей, які об`єктивно виникли в процесі ДТП, отже на момент ДТП ходова частина мотоциклу перебувала в працездатному стані і дозволяла водію здійснювати рух в обраному напрямку, не мала несправностей, які б могли несподівано для водія привести до відведення мотоциклу убік від обраного ним напрямку руху. Робоча гальмівна система мотоциклу, рульове керування на момент огляду перебували в працездатному стані.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 22-810 від 08.09.2022 року в первинний контакт з лівою передньою частиною (лівим переднім крилом, лівими передніми дверима, лівим переднім колесом, лівою частиною облицювання переднього бамперу) автомобіля «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 вступила передня (переднє колесо, переднє облицювання праве перо вилки переднього колеса) та, в подальшому, права частина (праве бічне облицювання, права частина дуги безпеки) мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 . Кут між поздовжніми осями транспортних засобів, відлічуваний в плані проти годинникової стрілки від поздовжньої осі переднього колеса мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 , до перетину з поздовжньою віссю автомобіля «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 , в момент їх первинного контактування становив близько 65+5 градусів. Місце контактування транспортних засобів розташоване на проїжджій частині перед початком осипу скла помаранчевого кольору (відм. 3), на деякій відстані відлічуючи назад по ходу руху транспортних засобів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №575 від 19.09.2022 року, ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, яке могло утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даного тілесного ушкодження 22.07.2022 року в умовах ДТП (при здійсненні автомобіля та мотоцикла) не виключається. За ступенем тяжкості вказане тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Із висновку автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2022 року №22-890 слідує, що за умов, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР і з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія мотоциклу «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 з технічної точки зору не знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до повідомлення КНП «Баштанська багатопрофільна лікарня» від 23.09.2022 року та квитанції від 03.10.2022 року витрати лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 склали 14326 грн., які були сплачені ОСОБА_8 повністю.

Згідно з розпискою ОСОБА_5 від 03.08.2022 року останній отримав від ОСОБА_3 10000 грн.

Таким чином, вказані вище докази свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером за віком, характер вчиненого ним кримінального правопорушення, що віднесений до категорії нетяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому шкоди та відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні.

У досудовій доповіді орган з питань пробації прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства.

З врахуванням наведених вище обставин, при наявності обставин, які пом`якшують та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням досудової доповіді органу з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, позиції потерпілого та прокурора щодо виду та міри покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією ч.1 ст. 286 КК України.

Що ж стосується позиції сторони захисту щодо необхідності розстрочки обвинуваченому виплати штрафу, то відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. За такого, єдиною підставою для розстрочки виплати штрафу є надання суду відповідних доказів того, що майновий стан обвинуваченого не дозволяє йому сплатити відповідний штраф, проте суду окрім доказів того, що обвинувачений є пенсіонером будь-яких відомостей про майновий стан обвинуваченого не надано, тому на даному етапі у суду немає достатніх підстав для розстрочки штрафу. Натомість таке питання, у разі доведення відповідними доказами його необхідності, може бути вирішене в подальшому відповідно до ч.3 ст. 26 КВК України.

При вирішенні питання щодо необхідності призначення обвинуваченому за ч.1 ст. 286 КК України додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що по-перше, вказане додаткове покарання за ч.1 ст. 286 КК України є обов`язковим. По-друге, закон також заперечує можливість непризначення такого додаткового покарання за даним кримінальним правопорушенням на підставі ст. 69 КК України, оскільки відповідно до ч.2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В даному ж випадку санкція ч.1 ст. 286 КК України якраз передбачає основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За такого, призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами є обов`язковим.

Потерпілим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні поданий позов до ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення завданої шкоди, а саме: з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» - завданої матеріальної шкоди в сумі 66 299,67 грн.; зі співвідповідачів ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» - моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого, в розмірі 200 000 грн.; з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої пошкодженням майна потерпілого, в розмірі 50 000 грн.; зі співвідповідачів ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень стст. 6, 9, 22, 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно зі ст. 25, 26-1, 28, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «ТАС», що підтверджується матеріалами справи та визнається усіма учасниками.

З наявної в матеріалах справи копії поліса обов`язкового страхування №АТ/1278540 слідує, що розмір страхового відшкодування за шкоду завдану здоров`ю застрахованим транспортним засобом ОСОБА_3 визначений в 260 000 грн., за шкоду завдану майну 130 000 грн. (а.с. 93).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року №372/1010/16-ц відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналіз процитованих норм та правових позицій Верховного Суду вказує на безпідставність вимог позивача про одночасне стягнення з відповідачів завданої обвинуваченим шкоди, в тому числі моральної шкоди, оскільки шкода була ним завдана як особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, за такого в межах сум страхового відшкодування відповідальність несе юридична особа - страховик (ПрАТ «Страхова компанія «ТАС»), а суми, які перевищують розмір страхового відшкодування, має сплатити обвинувачений.

З наданих потерпілим ОСОБА_5 платіжних документів вбачається, що частина з них не стосується придбання власне ліків, а стосується придбання гігієнічних засобів (№20822 від 28.07.2022 року на придбання вологих серветок на суму 62,90 грн.; №289958 від 15.08.2022 року на придбання шампуню та вологих серветок на суму 269,40 грн.; №53986 від 26.08.2022 року на придбання вологих серветок на суму 134,60 грн.; №57586 від 22.09.2022 року на придбання вологих серветок на суму 142,60 грн.; №60346 від 13.10.2022 року на придбання вологих серветок на суму 71,90 грн.; №100966 від 19.10.2022 року на придбання пакету на суму 0,70 грн.) на загальну суму 682,10 грн., які неможливо врахувати в розмір шкоди, завданої здоров`ю потерпілого, тому відсутні підстави для їх стягнення зі страховика.

Що ж стосується заперечень цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» щодо того, що потерпілим придбавались також ліки, необхідність придбання яких не підтверджена медичними документами, то, як вказано вище, в даному випадку відповідальна особа згідно зі ст. 1166, 1187 ЦК України зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто чинним законодавством закріплена презумпція вини заподіювача шкоди або особи, яка відповідає за шкоду, завдану заподіювачем. Крім того, суд також враховує, що шкода здоров`ю потерпілого завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні автомобіля та мотоцикла та, цілком очевидно, що поряд з тривалим лікуванням основної травми, яка пов`язана з переламом кісток та операційним втручанням, потерпілий для відновлення здоров`я, наближеного до стану, що передував ДТП, мав приймати і інші медичні препарати. Натомість всі лікарські засоби придбані потерпілим саме після отримання ним тілесних ушкоджень при ДТП та в період його лікування та відновлення. При цьому цивільними відповідачами не надано доказів того, що придбання певних лікарських засобів потерпілим є очевидно безпідставним чи необґрунтованим.

Отже загалом підтверджена відповідними доказами матеріальна шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, становить 19945,40 грн. (20627,50 грн. 682,10 грн.).

Той факт, що потерпілий не звертався безпосередньо до страховика за отриманням страхового відшкодування, не перешкоджає розгляду таких вимог судом та стягненню зі страховика таких складових матеріальної шкоди, оскільки відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 465/4621/16-к та від 11.12.2019 року по справі №465/4287/15 для розгляду позову потерпілого про стягнення страхового відшкодування не обов`язкове попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату такого страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, суд не погоджується з викладеною у відзиві позицією цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» щодо того, що вказана вище шкода частково була відшкодована обвинуваченим, отже страховик не зобов`язаний відшкодовувати її в цій частині потерплому.

По-перше, за загальним правилом, визначеним п 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому. Виключенням з цього загального правила є можливість здійснення страховиком компенсації витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, але виключно за попереднього погодження здійснення таких витрат із страховиком. Натомість суду не надано доказів того, що обвинувачений попередньо погоджував зі страховиком сплату відповідних сум.

По-друге, у випадку, якщо суд зарахує сплачені безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_3 на користь потерпілого кошти в рахунок виконання зобов`язань страховика ПрАТ «Страхова компанія «ТАС», то він фактично відступить від процитованого вище правового висновку Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, фактично поклавши обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування, натоміть закон не допускає можливість суду першої інстанції відійти від відповідних правових висновків Верховного Суду.

За такого, оскільки підтверджена документами фактично завдана матеріальна шкода потерпілому не перевищує лімітів відповідальності страховика, то вся вона має бути сплачена на користь потерпілої саме страховиком.

Сплачені ж добровільно обвинуваченим на користь потерпілого кошти мають бути зараховані на відшкодування завданої останньому шкоди, за яку відповідно до закону має відповідати саме страхувальник, а не страховик.

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 , перебуваючи в період з 22.07.2022 року по 29.09.2022 року на лікарняному, не працював та відповідно до наданої довідки АТ «Миколаївгаз» від 27.10.2022 року №45 (а.с. 35) його середньоденна заробітна плата становила 525,35 грн. та за період 22.07.2022 року по 29.09.2022 року включно кількість робочих днів становить 50 днів. Таким чином, потерпілий за вказаний період міг отримати заробітну плату в розмірі 26267,50 грн (50 х 525,35 грн). У вказаний період потерпілий за листками непрацездатності загалом отримав 20842,83 грн. (а.с. 36), отже неотримані ним доходи становлять 5424,67 грн. (26267,50 грн. 20842,83 грн.).

При цьому, ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносить не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності до шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим.

Отже загалом матеріальна шкода, заподіяна здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 становить 25370,07 грн. (19945,40 грн. + 5424,67 грн.), що не перевищує лімітів відповідальності страховика та має бути стягнута зі страховика на користь потерпілого.

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з цивільних відповідачів на його користь матеріальної шкоди, завданої фізичним знищенням транспортного засобу, суд виходить з наступного.

Заперечуючи проти вказаних вимог, відповідач ПрАТ «СК «ТАС» вказує на те, що підставою для відмови в задоволенні таких вимог є те, що позивач не надав доказів оцінки завданої транспортному засобу шкоди, яка б давала підстави для висновку про його фізичне знищення.

Потерпілий просить стягнути визначену ним самим повну вартість належного йому мотоцикла, вважаючи його таким, що фізично знищений та не може бути відремонтований.

Суд не може погодитись з такою позицією потерпілого, оскільки, по-перше, ним не надано суду доказів того, що пошкоджене майно не можливо відремонтувати, а долучені до протоколу огляду місця ДТП із фотозображеннями мотоцикла не вказують на це з безумовною очевидністю. Крім того, згідно з процитованим вище висновком експерта по дослідженню технічного стану мотоцикла № 22-806 від 06.09.2022 року, на момент огляду ходова частина мотоциклу знаходилася в обмежено працездатному стані через наявність несправностей, робоча гальмівна система мотоциклу, рульове керування на момент огляду перебували в працездатному стані, що спростовує те, що мотоцикл потерпілого фізично знищений.

По-друге, за умовами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» фізично знищеним визнається транспортний засіб витрати на відновлювальний ремонт якого перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, натомість суду не надані докази вартості мотоцикла до та після ДТП та докази вартості його відновлювального ремонту.

За такого, у суду немає достатніх підстав для стягнення заявленої потерпілим вартості мотоцикла в сумі 50247,50 грн., фізичне знищення якого не доведене.

Також, оскільки потерпілим не надані докази вартості відновлювального ремонту мотоцикла, то суд не має підстав для визначення розміру шкоди, завданої майну потерпілого.

За такого, в задоволенні вимог ОСОБА_5 до цивільних відповідачів про відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого, належить відмовити загалом через недоведеність.

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я, суд виходить з наступного.

Внаслідок кримінального правопорушення потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, внаслідок таких тілесних ушкоджень потерпілий зазнав оперативного втручання та тривалий час знаходився на лікування, наслідки травми тривають і на теперішній час, за такого, очевидним є те, що йому була завдана моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому, наслідки отримання вказаних тілесних ушкоджень є довготривалими в часі.

З врахуванням вказаних обставин та з врахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідальних осіб на користь потерпілого слід стягнути 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я.

При цьому, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно з постановою Верховного Суду від 01.07.2021 року по справі №182/3734/15-к розмір вказаної моральної шкоди слід розраховувати саме від суми страхової виплати, а не від страхової суми.

Оскільки, як розраховано вище судом, сума страхової виплати, яка мала бути сплачена страховиком потерпілому ОСОБА_5 , становить 25370,07 грн., то визначені ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 5% моральної шкоди становлять 1268,50 грн. (25370,07 грн. х 5%).

Решта визначеного судом вище розміру моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , в сумі 48731,50 грн. (50 000 грн. 1268,50 грн.) підлягає відшкодуванню на користь потерпілого обвинуваченим.

При цьому, з врахуванням описаного вище та того, що обвинувачений сплатив потерпілому 10000 грн., що підтверджується відповідною розпискою, то з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути 38731,50 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілої (48731,50 грн. 10000 грн.).

Вирішуючи вимоги потерпілого. про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу, суд виходить з наступного.

Суду надані відповідні докази того, що належний потерпілому транспортний засіб в результаті ДТП 22.07.2022 року отримав механічні пошкодження, що зумовило обмежено працездатний стан його ходової частини, тому цілком очевидно, що пошкодженням належного потерпілому транспортного засобу, йому була заподіяна моральна шкода, право на відшкодування якої передбачене ст.23 ЦК України.

З врахуванням вказаних обставин та з врахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що пошкодженням належного потерпілому транспортного засобу останньому була заподіяна моральна шкода, яку суд оцінює в 5000 грн.

При цьому, відповідно до положень ст. 23, 26-1, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе відповідальність лише за моральну шкоду, пов`язану з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я чи смертю потерпілого. Страховик не несе відповідальності за моральну шкоду, заподіяну пошкодженням майна.

За такого, вся сума моральної шкоди, заподіяної пошкодженням належного потерпілому транспортного засобу, в розмірі 5000 грн. підлягає стягненню на користь останнього з обвинуваченого.

Вирішуючи вимоги потерпілого про стягнення з цивільних відповідачів понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати, серед іншого, складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року №598/1781/17 положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

За такого, питання розподілу процесуальних витрат, в тому числі витрат потерпілого на правову допомогу, вирішуються виключно в порядку, визначеному главою 8 КПК, та не може бути вирішене в порядку, визначеному главою 9 КПК України, або в порядку ЦПК України, можливість чого передбачена ч.5 ст. 128 глави 9 КПК України.

Тому, процесуальні витрати потерпілого в кримінальному провадженні не можуть бути розподілені між цивільними відповідачами, а підлягають відшкодуванню виключно обвинуваченим.

Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду договором від 12.10.2022 року про надання правничої допомоги, розрахунком витрат на професійну правничу допомогу від 01.11.2022 року в сумі 10000 грн, квитанцією до прибуткового касового ордера №040 від 12.10.2022 року на суму 10000 грн.

За такого, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню витрати останнього на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із зазначеним з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 9627,27 грн.

Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 01.08.2022 року №468/603/22-к згідно зі ст. 174 КПК України належить скасувати, оскільки арешт майна був вжитий слідчим суддею не з метою забезпечення цивільного позову, а з метою збереження арештованого майна в якості речових доказів, необхідність чого після ухвалення судом вироку відпадає.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: автомобіль «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 ) підлягає поверненню власнику ОСОБА_3 , мотоцикл «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 ) належить поверненню власнику ОСОБА_5 , оптичний диск з відеозаписом та копію медичної картки №2057 на ім`я ОСОБА_5 належить залишити в матеріалах судової справи, 4 рентгенівські знімки та 3 рентгенограми належить залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_5 25370 (двадцять п`ять тисяч триста сімдесят) гривень 07 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_5 1268 (одну тисячу двісті шістдесят вісім) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 38731 (тридцять вісім тисяч сімсот тридцять одну) гривню 50 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 9627 (дев`ять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 27 копійок.

Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 01.08.2022 року №468/603/22-к - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 21713» д.н. НОМЕР_1 ) - повернути власнику ОСОБА_3 ,

-мотоцикл «ТЕККЕN 250» д.н. НОМЕР_2 ) - повернути власнику ОСОБА_5 ,

-оптичний диск з відеозаписом та копію медичної картки №2057 на ім`я ОСОБА_5 - залишити в матеріалах судової справи,

-4 рентгенівські знімки та 3 рентгенограми - залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

Суддя