ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/716/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представники потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 ,

захисник ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0002418 від 14.08.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снятин

Івано-Франківської області, громадянина України, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

1. Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 03 грудня 2021 року.

1.1 Висунуте обвинувачення ОСОБА_12 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у тому, що 13 серпня 2021 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись в засобі підвищеної небезпеки, а саме в технічно справному легковому автомобілі марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись на вул. Санаторній, зі сторони вул. Новодарницької у напрямку вул. Бориспільська, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Заслонова, будучи неуважним, не вірно зреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки чи загрози іншим учасникам, перед виїздом на перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався по головній дорозі, а саме вул. Заслонова, та здійснив зіткнення із вказаним автомобілем. У подальшому, автомобіль марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_12 будучи некерованим по інерції здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на проїзній частині вул. Санаторної далі за перехрестям. Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та була госпіталізована для надання медичної допомоги.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 30 листопада 2021 року № 042-1574-2021 встановлено, що дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що на момент звернення за медичною допомогою 13 серпня 2021 року о 16 год. 03 хв. у неї мали місце тілесні ушкодження: а) закрита травма грудної клітки - перелом 6 ребра праворуч; б) закрита травма правого плеча - уламковий перелом хірургічної шийки плечової кістки; в) садно правої гомілки по зовнішній поверхні. Відповідно до пп. 4.6 та 2.3.5 «Правил» вказані тілесні ушкодження у пп. а), б) цих підсумків, відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії тупих предметів, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні автомобіля, який рухався, з пішоходом), за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 29 листопада 2021 року № СЕ-19/111-21/49262-ІТ в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 повинен був керуватися вимогами пункту 16.11 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). У цій дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР, який з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП. З технічної точки зору, причиною виникнення цієї ДТП є невідповідність дій водія автомобіля марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 вимогам п. 16.11 ПДР.

Під час керування автомобілем марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_12 допустив порушення вимог наступного пункту ПДР, згідно з яким «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Порушення водієм ОСОБА_12 вимог п. 16.11 ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням цієї ДТП та її наслідками, а саме отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_12 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

2. Під час судового розгляду судом були допитані потерпіла, свідок сторони обвинувачення та обвинувачений.

2.1 Обвинувачений ОСОБА_12 під час його допиту вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав суду такі показання, що 13.08.2021 рухався у Дарницькому районі вулицею Заслонова до перехрестя вулиць, назву яких вже не пам`ятає. У цей же час він збавив швидкість, призупинився, подивився чи немає інших автомобілей та виїхав на перехрестя, водночас через запарковані автомобілі мав обмежений кут обзору, й коли побачив автомобіль, то вирішив для уникнення ДТП пришвидчитись, але автомобіль в нього в`їхав і його викинуло на зустрічну смугу руху, де у цей час переходила дорогу потерпіла, яку він збив. Одразу як він збив потерпілу, то вибіг до неї, як міг надавав їй першу медичну допомогу, побачив, що кров не тече, відкритої рани немає, вони поклали її на тротуар, викликали швидку медичну допомогу, поліцію. Після чого приїхала поліція, потерпілу забрала швидка медична допомога, стосовно нього почали складати протоколи, при цьому він одразу через поліцейських дізнався номер телефону рідних потерпілої, зателефонував її сину, повідомив про цей нещасний випадок, що збив його маму, на що син відповів, що він перебуває на роботі. Далі він телефонував своєму братові, повідомив останнього, що так як він затриманий поліцейськими, щоб той їхав в лікарню й дав йому грошей, щоб брат купив все необхідне. Також він домовився із сином, що зустрінеться з ним на наступний день, бо його тримали з іншим водієм в поліції у день події. На наступний день він прийшов до лікарні, але його не пустили, він зустрівся із сином, повідомив, що готовий все сплачувати, все необхідне купувати, домовленість у нього з сином була усна. Син потерпілої говорив, що розуміє, що так просто трапилось, що він молодий хлопець. Він багато разів приїжджав до лікарні, оплачував все лікування, розмовляв з потерпілою, вона казала йому, що не тримає на нього зла, що все в житті буває. Після того як потерпілу виписали з лікарні, він оплатив їй дорогу додому. Надалі також пропонував сину домовитись, щоб швидше завершити всі офіційні процедури у цій справі, щоб надалі могла збитки відшкодовувати страхова компанія, бо у нього закінчувалися гроші, він на той час був на підробітках, йому було важко. Втім, син хотів судитись й коли він купував фрукти й хотів провідати потерпілу, то син його більше не впускав.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду додав, що на лікування витратив приблизно 30 тисяч гривень, чеками підтверджено лише 18 тисяч грн, але також були неофіційні витрати, давав гроші лікарям, медсестрам, давав гроші сину потерпілої в руки, все що син говорив, він все купував, з лікарні вертався з нею та сином й оплатив, щоб її привезла карета швидкої.

Потерпіла говорила, що не тримає на нього зла.

Сплачував не лише коли потерпіла була в лікарні, але й після того, як виписалась, водночас вказав, що на той час був безробітним й мав свої сімейні проблеми.

Наостанок додав, що не хотів збивати потерпілу, яка переходила дорогу в недозволеному місці, й вважав, що йому інкримінований саме умисний наїзд на потерпілу, тому заперечував цю обставину. Порушення ним вимог п. 16.11 ПДР визнав повністю, як і не заперечив наявний прямий причинний зв`язок із виникненням ДТП та тими наслідками, що настали, саме через порушення ним вимог ПДР.

2.2 У судовому засіданні була допитана потерпіла ОСОБА_10 , яка надала суду показання про те, що у день події вона йшла до магазину, переходила дорогу та її збив автомобіль, їй викликали швидку медичну допомогу, в лікарні зробили знімок, з якого встановили перелом ребра та ключиці.

Також додала, що до неї в лікарню часто приходив обвинувачений, питався щодо її стану здоров`я.

Вона жодних позовів не подавала, укладалась угода з адвокатським об`єднанням, суму позовної заяви з нею не узгоджували, а діти підписали таку заяву на 100 000 грн. Вона про позовну заяву не знала, нічого не знала про те, що син отримував від обвинуваченого кошти на її лікування. Не хоче, щоб обвинувачений потрапив до в`язниці.

2.3 Під час судового розгляду був допитаний свідок ОСОБА_13 , який повідомив суду, що у день події їхав до себе додому, дорожньо-транспортна подія відбулась на перехресті. Перед проїздом цього перехрестя він скинув швидкість як зазвичай, але з лівої сторони вискочив автомобіль та фактично його автомобіль зупинив цей автомобіль, який рухався з другорядної дороги. Підтвердив, що на тому перехресті встановлений знак 2.1 «Дати дорогу», на який мав зреагувати інший водій. Після ДТП він вже зрозумів, що інший учасник події ( ОСОБА_12 ) когось зачепив чи збив. Жінка, яку збив інший автомобіль, знаходилась за цим авто, він її не бачив і він до неї не підходив, але чув її крики та як вона стогнала.

Суд приймає як належні й допустимі докази показання обвинуваченого, потерпілої та свідка сторони обвинувачення, що узгоджуються між собою й водночас не суперечать іншим зібраним у провадженні доказам.

3. Суду також на підтвердження висунутого обвинувачення були надані письмові докази, а саме:

- витяг з ЄРДР від 14.08.2021, з якого вбачається, що 13.08.2021 водій ОСОБА_12 , рухаючись другорядною дорогою, не дав дорогу іншому автомобілю, який рухався головною дорогою, внаслідок чого його автомобіль став некерованим та здійснив таким чином наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину по лінію тротуару, а також отримала тілесні ушкодження;

- постанова про створення групи слідчих від 14.08.2021;

- постанова про призначення групи прокурорів від 14.08.2021;

- рапорта інспектора чергової частини Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 13.08.2021 щодо з`ясованих обставин ДТП;

- протокол огляду місця ДТП від 13.08.2021 із долученою схемою ДТП, що проводився у тому числі за участі водія ОСОБА_12 , який у складеному протоколі жодних зауважень та доповнень не виклав;

- акт огляду та направлення транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , на майданчик тимчасового утримання транспорту від 13.08.2021;

- постанова від 14.08.2021 про визнання транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , речовим доказом;

- постанова від 04.11.2021 про повернення транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_14 ;

- постанова від 14.08.2021 про визнання транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , речовим доказом та залишення його на зберіганні у власника ОСОБА_13 ;

- запити до різних установ органу досудового розслідування щодо надання копії картки виїзду бригади швидкої медичної допомоги, план-схеми розташування дорожніх знаків та розмітки на відповідній ділянці дороги та погодних умов 13.08.2021 о 15:55 у м. Києві, Дарницький район, перехрестя вулиць Заслонова та Санаторна;

- інформація шляхово-експлуатаційного управління щодо наявності розмітки на вказаному перехресті вулиць із схематичним зображенням;

- інформація комунального підприємства, що опікується організацією дорожнього руху, щодо наявних дорожніх знаків на перехресті вулиць, де відбулась дорожньо-транспортна подія із схематичним зображенням розміщення дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу» та 2.3 «Головна дорога»;

- ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.08.2021 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- заява ОСОБА_10 про її залучення до цього кримінального провадження в якості потерпілої;

- постанова про призначення судової інженерно-транспортної експертизи від 04.10.2021;

- висновок експерта від 25.10.2021 № СЕ-19/111-21/49260-ІТ із довідкою щодо вартості її проведення. Вказаним висновком експерта встановлено, що гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані;

- постанова про призначення судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) від 04.10.2021 та на клопотання експерта винесена постанова про визначення додаткових вихідних даних для проведення судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) від 23.11.2021;

- висновок експерта від 29.11.2021 № СЕ-19/111-21/49262-ІТ із довідкою щодо вартості її проведення. Відповідно до висновків цієї експертизи у ситуації, що склалася безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_12 мав керуватися вимогами п. 16.11 ПДР. У цій дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_12 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП. У цій дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_13 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР не вбачається. Також підсумовано, що з технічної точки зору, причиною цієї ДТП є невідповідності дій водія ОСОБА_12 вимогам п. 16.11 ПДР;

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 04.11.2021;

- висновок експерта від 30.11.2021 № 042-1574-2021 із довідкою щодо витрат на її проведення, за підсумками якого встановлено у потерпілої ОСОБА_10 тілесні ушкодження, з яких закрита травма грудної клітки (перелом 6 ребра праворуч) та закрита травма правого плеча (уламковий перелом хірургічної шийки плечової кістки) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу;

- дані, що характеризують обвинуваченого - не перебуває під наглядом лікарів нарколога чи психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не притягувався до адміністративної відповідальності, у момент вчинення ДТП не перебував у стані сп`яніння, зареєстрований у м. Снятин Івано-Франківської області.

3.1 Вказані докази були оголошені прокурором під час судового розгляду та досліджені судом.

3.2 Під час їх дослідження обвинувачений та його захисник не висловили будь-яких зауважень щодо неналежності або недопустимості цих доказів, та вказали, що не заперечують проти їх долучення до матеріалів провадження.

3.3 Суд приймає вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, оскільки письмові докази, а саме рапорта працівників поліції, зокрема інспектора чергової частини щодо події ДТП, надалі внесені відомості до ЄРДР, постанова про створення групи слідчих, а так само постанова про призначення групи прокурорів на певному етапі як досудового розслідування, так і судового розгляду свідчать про виявлене кримінальне правопорушення та про подальше дотримання вимог процесуального закону як щодо підстав розпочати досудове розслідування, так і дотримання вимог законності щодо його проведення. З цих підстав суд приймає й заяву потерпілої ОСОБА_10 про залучення її у цьому кримінальному провадженні як потерпілої.

З аналогічних підстав суд приймає як належні й допустимі докази, які стосуються встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема протокол огляду місця ДТП, запити до різних установ органу досудового розслідування щодо надання копії картки виїзду бригади швидкої медичної допомоги, план-схеми розташування дорожніх знаків та розмітки на відповідній ділянці дороги та погодних умов 13.08.2021 на місці ДТП. Як наслідок, отримана на ці запити інформація шляхово-експлуатаційного управління щодо наявності розмітки на вказаному перехресті вулиць із схематичним зображенням й інформація комунального підприємства, що опікується організацією дорожнього руху, щодо наявних дорожніх знаків на перехресті вулиць, де відбулась ДТП із схематичним зображенням розміщення дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу» та 2.3 «Головна дорога».

Суд визнає належними й допустимим доказами постанови про призначення експертиз й висновки, які були складені за наслідками їх проведення, що дозволило встановити ступінь тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, які відносяться до середніх. Також тієї обставини, що автомобіль водія ОСОБА_12 знаходився у технічно справному стані.

Щодо доведення вини та встановлення причинного зв`язку важливим є й висновок експерта про дослідження обставин і механізму ДТП, за яким встановлено, що водій ОСОБА_12 мав керуватися вимогами п. 16.11 ПДР, у дорожній ситуації з технічної точки зору мало місце невідповідність дій водія ОСОБА_12 цим вимогам, передбаченим п. 16.11 ПДР, що у свою чергу є у причинному зв`язку із виникненням ДТП, що мала місце 13.08.2021.

Вказаний висновок експерта суд бере до уваги, сторони провадження водночас заперечень щодо його змісту не висловлювали, з підсумками якого погодились.

Суд бере до уваги прийняті рішення органу досудового розслідування щодо визнання автомобілів речовими доказами, накладення арешту на один з них, яким керував ОСОБА_12 , питання про що підлягає вирішенню цим вироком, як і дані про особу обвинуваченого про що далі в частині призначення покарання.

4. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом вимагається, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за висунутим обвинуваченням.

Власне цей термін «стандарт доказування» (standard of proof) позначає рівень ймовірності, до якого обставина повинна бути підтверджена доказами, щоб вважатись дійсною.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин порушення обвинуваченим ОСОБА_12 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд, дотримуючись вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів (письмових матеріалів, показань потерпілої, свідка сторони обвинувачення та обвинуваченого) - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні правопорушення доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, незважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, суд має констатувати, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 повністю підтверджується щодо його вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, показаннями потерпілої, свідка, зібраними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема і висновками проведених експертиз тощо.

5. Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

6. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, що вчинений ним з необережності, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, має постійне місце проживання та сім`ю, не перебуває під наглядом лікарів нарколога чи психіатра, офіційно не працює, волонтер у волонтерському центрі «Укроборонпром», характеризується виключно позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає такими, як визнання вини повністю, щире каяття, сприяння у розкриттю злочину, добровільне відшкодування під час досудового розслідування завданих злочином збитків у розмірі 30 тисяч грн, примирення з потерпілою та намагання усунути наслідки від вчиненого, те, що на момент вчинення необережного злочину обвинуваченому було 20 років й він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд призначає покарання в межах санкції статті, обравши один із видів альтернативно передбачених покарань, не у максимальному розмірі.

Водночас суд вважає за необхідне застосувати інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі положень статей 75, 76 КК України, зваживши на тяжкість вчиненого обвинуваченим нетяжкого й необережного злочину, всі наявні обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, врахувавши дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого й добровільне відшкодування завданих збитків під час перебування потерпілої в лікарні.

При прийнятті цього рішення суд враховує й позицію потерпілої, яка відмовилась від заявлення цивільного позову, просила обвинуваченого суворо не карати.

Отже, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Також суд не вбачає підстав до застосування положень ст. 69 КК України, як про це просив захисник у судових дебатах, оскільки встановлені судом обставини є дійсно тими, що пом`якшують покарання та частина з них дає суду можливість застосувати інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, і це здебільшого дані про особу обвинуваченого, які не можуть у той же час визнаватися обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину для призначення покарання нижче від найнижчої межі.

Водночас призначення додаткового покарання є обов`язковим за санкцією цієї частини статті, що призначається обвинуваченому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 під час судового розгляду не обирався.

7. Щодо інших питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати здійснені під час досудового розслідування стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши водночас накладений арешт на транспортний засіб ухвалою слідчого судді.

Керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_12 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати здійснені під час досудового розслідування, а саме за проведення:

- судово-медичної експертизи (висновок експерта від 30.11.2021 № 042-1574-2021) у розмірі 5 273 грн;

- судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта від 29.11.2021 № СЕ-19/111-21/49262-ІТ) у розмірі 2059,44 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_13 , залишити останньому за належністю;

- арешт на транспортний засіб марки «Kia Rio», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року, скасувати, та залишити вказаний транспортний засіб власнику ОСОБА_14 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1