Дата документу 27.03.2023 Справа № 332/932/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/932/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/228/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 27 березня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, з наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 06.01.2023 року, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого повторно протягом року, за підозрою ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що приблизно о 06-00 год. 06.01.2023 він, діючи умисно, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження замку водійської двері проник до салону автомобіля ВАЗ 211540 сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 вартість якого складає 116000 гривень, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за водійським місцем. ОСОБА_8 , завів двигун автомобілю та не маючи права на користування вказаним транспортним засобом, та незаконно привів його у рух, після чого на ньому зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, також намагатиметься знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий за погодженням прокурора зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.05.2023 року.

Встановлено ОСОБА_8 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з міста Запоріжжя та Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 214720 гривень, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя обмежився лише констатацією наявності обґрунтованої підозри, при цьому жодних дій на перевірку її обґрунтованості, як обов`язкової умови застосування запобіжного заходу, вжито не було. Будь-яких дій на дослідження обґрунтованості підозри слідчим суддею не проведено. Зокрема, не з`ясовано час скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , яке орган досудового розслідування вважає доведеним. Не встановлені ідентифікуючі ознаки предмету злочинного посягання, який покладено в обґрунтованість підозри. Не досліджена належність та допустимість протоколу огляду місця події від 25.02.2023 та протоколу допиту свідка ОСОБА_11 . Будь-які матеріали, які характеризують особу ОСОБА_8 у судовому засіданні не досліджувались.

Прокурор під час розгляду клопотання посилався на ст.80 КПК України, відповідно до якої процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. При цьому, жоден із свідків, на яких посилався прокурор у клопотанні, у судовому засіданні не допитані (п.2 ч.3 ст.184 КПК України).

Крім того, викладені в ухвалі слідчого судді можливі ризики є надуманими та не обґрунтованими. Слідчим суддею при оцінці ризиків не враховано, що 28 лютого 2023 року ОСОБА_8 самостійно з`явився до відділення поліції де був допитаний у якості підозрюваного. Наведеним спростовується ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування.

Також, в ході судового розгляду слідчим суддею було оглянуто повістку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була виписана на ОСОБА_8 , відповідно до якої останній мав прибути до військового комісаріату 03.03.2023 на 08-00 год. ОСОБА_8 свідомо поставився до свого конституційного обов`язку та прийняв рішення у воєнний час стати до лав Збройних сил України. У випадку призову на військову службу по мобілізації ОСОБА_8 , окрім іншого, мав би можливість у законний спосіб отримувати гідне грошове забезпечення, відшкодувати матеріальну шкоду спричинену потерпілому. Існуючий соціальний захист військовослужбовців дав би змогу ОСОБА_8 , якому виповнилось лише 30 років, припинити свою злочинну діяльність та стати на шлях виправлення, навіть не очікуючи вироку суду.

Наведені обставини спростовують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 години по 06.00 години наступного дня.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яке за своєю класифікацією відноситься до тяжких злочинів.

Згідно з матеріалами провадження, слідчим відділом відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке 06.01.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.02.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо необґрунтованості висунутої підозри, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг скоїти цей злочин.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України на наступних етапах досудового розслідування та судового розгляду.

Більше того, докази на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень надаються стороною обвинувачення до суду та, відповідно, оцінюються судом лише на стадії дослідження доказів, що також позбавляє суд навіть теоретичної можливості встановити обґрунтованість підозри на даній стадії провадження.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що висунута підозра ОСОБА_8 не є вочевидь необґрунтованою на даній стадії провадження, а тому доводи захисника щодо необґрунтованості підозри не приймаються та є предметом розгляду в суді під час розгляду справи по суті.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Однак, тяжкість обвинувачення не була самостійною підставою для ухвалення рішення про утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Поміж наведеного, суд врахував дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та обставини наявності інших обвинувальних актів відносно ОСОБА_8 .

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення тяжкого злочину, дані про його особу, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_8 в очікуванні покарання дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчим суддею враховані дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, у тому числі двічі за вчинення аналогічних злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, наявність на розгляді районних судів трьох кримінальних проваджень відносно підозрюваного, що вочевидь поряд із відомостями щодо особи підозрюваного, свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Посилання захисника на те, що підозрюваний отримав повістку до центру комплектування та має намір стати до лав збройних сил, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, судова колегія вважає безпідставними, оскільки воєнний стан на території України введений 24.02.2022 року та триває по теперішній час, а тому у підозрюваного з початку війни було достатньо часу за власним бажанням з`явитись до центру комплектування та стати до лав збройних сил України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окремо слід зауважити на застосуванні у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України по відношенню до ОСОБА_8 через визначення розміру застави, альтернативного запобіжного заходу, якій діятиме у разі внесення встановленої суми застави.

Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, та свідчить про розв`язання слідчим суддею питання щодо альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4