Справа №127/1970/23
Провадження №1-кс/127/807/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на рішення керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 січня 2023 року №50-169-21 та зобов"язання уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури Вінницької області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 квітня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2023 року до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області він подав заяву разом з копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року (справа №127/12026/13-к) з вимогою виконати дану ухвалу через внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в обов`язковому порядку його заяву від 02 квітня 2013 року та розпочати розслідування. В заяві від 09 січня 2023 року він зазначив, що на вимогу КПК України (в редакції станом на 2013 рік), відповідно до вимог ч. 1 ст. 84, ч. 1 ст. 86, ч. 1 ст. 214 КПК України повідомлення або довідки про прийняття і реєстрацію заяви від 02.04.2013 та номера кримінального провадження згідно його прав, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 56 КПК України, він не отримав. Просив уповноважену особу Вінницької окружної прокуратури, відповідно до вимог КПК України (в редакції станом на 05.09.2022), внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 квітня 2013 року за встановленими по матеріалам заяви від 02 квітня 2013 року (попередню) правову кваліфікацію кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України. В заяві від 09 січня 2023 року він зазначив, що лише по суті і змісту ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року у нього виникли права і обов`язки потерпілого з моменту подання 02 квітня 2013 року заяви в міський відділ поліції, які порушені. На його заяву від 09 січня 2023 року він отримав рішення керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову внести відомості в ЄРДР по матеріалам заяви копії ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року за попередньою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України, та отримав повідомлення, що вже існує кримінальне провадження №0000327 від 31.05.2013, як виходить зі змісту його заяви від 09 січня 2023 року по ухвалі слідчого судді ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року, однак це порушення вимог ч. 4 ст. 218 КПК України. По довідці про прийняття і реєстрацію заяви заступника прокурора м. Вінниці ОСОБА_6 від 31.05.2013 №327кпп-13 його повідомлялось, що по невідомій йому його заяві 31 травня 2013 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань

кримінальне провадження №0000327. Отже дата реєстрації даного кримінального провадження є датою його заяви про скоєне щодо нього кримінальне правопорушення. Згідно з витягом з ЄРДР про кримінальне провадження №0000327, вказано надходження його заяви 30 травня 2013 року, отже кримінальне провадження відкрито по його заяві від 30 травня 2013 року. Тому встановлено, що лише по збігу даних у фабулі витягу з ЄРДР про кримінальне провадження №0000327, зареєстрованого 31 травня 2013 року, з даними мотивувальної частини ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року, існує досудове розслідування кримінального злочину за ч. 1 ст. 355 КК України. Кваліфікація кримінального злочину за ч. 1 ст. 355 КК України визначає примушування до виконання чи не виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання. Зважаючи, що досудове розслідування триває понад дев`ять років, то досудове розслідування кримінального проступку, розпочате згідно з вимогами ст.ст. 477, 478 КПК України, проводиться у формі приватного обвинувачення. Закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення без згоди потерпілого заборонено п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Керівником Вінницької окружної прокуратури Вінницької області також не досліджено вимоги ч. 4 ст. 218 КПК України. Посилаючись на ст. ст. 84, 86, 89 КПК України, він заявляє клопотання про визнання недопустимим доказом кримінального провадження №0000327 від 31.05.2013, яке застосоване доказом внесення на вимогу ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року до ЄРДР його заяву від 02.04.2013.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить рішення керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10.01.2023 №50-169-21 скасувати, та зобов`язати уповноважену особу Вінницької окружної прокуратури внести на вимогу ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року його заяву від 02 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив його вимоги задоволити.

Уповноважена особа Вінницької окружної прокуратури Вінницької області у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000327 від 31.05.2013, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року було визнано неправомірними дії заступника прокурора м. Вінниці радника юстиції ОСОБА_7 з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано прокуратуру м. Вінниці внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_3 від 02.04.2013 та розпочати розслідування. Як вбачається зі змісту даної ухвали, ОСОБА_8 02.04.2013 звернувся із заявою до Вінницького МВ про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яке виразилось у вчиненні відносно нього погроз від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою отримання від нього генерального доручення з правом отримання грошей, що в подальшому призвело до відчуження належного йому житла ОСОБА_10 та примушення написання ним розписки про нібито отримання ним коштів за нього, яких він, ОСОБА_3 , не отримував.

На виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року були внесенні 31 травня 2013 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 02 квітня 2013 року за №0000327 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України, про що ОСОБА_3 31 травня 2013 року за №327кпп-13 за підписом заступника прокурора м. Вінниці ОСОБА_7 у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України (п. 2 ч. 2 ст. 56 КПК України в редакції станом на 31.05.2013) була направлена довідка про прийняття і реєстрацію заяви.

09 січня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області із заявою, в якій, посилаючись на ч.ч. 1, 2 ст. 55, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 56, ч. 1 ст. 84, ч. 1 ст. 86 , ч. 1 ст. 214 КПК України, просив виконати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року про скоєне відносно нього організоване кримінальне правопорушення за встановленими матеріалами його заяви від 02 квітня 2013 року ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з листом від 10.01.2023 №50-169-21 за підписом керівника Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було відмовлено у внесені відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України, оскільки, як зазначено в листі, заява ОСОБА_3 за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим, ОСОБА_3 зазначеним листом повідомлялось, що у провадженні підрозділу дізнання відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000327 від 31.05.2013 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 355 КК України.

Не погоджуючись з даним рішенням прокурора, ОСОБА_3 просить дане рішення скасувати.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Оскільки прокурор оформив своє рішення не постановою, а листом, що не є порушенням норм КПК України, а лист процесуальним рішенням не являється, то він не може бути скасований.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 29 травня 2013 року виконана, відомості за заявою ОСОБА_3 від 02 квітня 2013 року по факту погроз йому від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою отримання від нього генерального доручення з правом отримання грошей, що в подальшому призвело до відчуження належного йому житла ОСОБА_10 та примушення написання ним розписки про нібито отримання ним коштів за нього, яких він, ОСОБА_3 , не отримував, були внесені 31 травня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327.

Що стосується вимог ОСОБА_3 про зобов"язання уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури Вінницької області за встановленими по матеріалам заяви від 02 квітня 2013 року визначити (попередню) правову кваліфікацію кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно із Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, прокурори, керівники органів досудового розслідування, органів дізнання всіх рівнів забезпечують у відомствах контроль за своєчасним, повним та достовірним внесенням інформації до Реєстру у строки, визначені КПК України та цим Положенням (п. 1 Розділ VI «Контроль та нагляд»). Право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: держатель - у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів Офісу Генерального прокурора; Директор Національного бюро, перший заступник Директора Національного бюро, керівник Головного підрозділу детективів, керівник Підрозділу детективів, керівник Управління внутрішнього контролю, керівник відділу детективів Національного бюро - у межах повноважень, визначених статтею 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України"; прокурори та керівники регіональних (обласних), місцевих (окружних), спеціалізованих прокуратур - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування; керівники органів прокуратури, досудового розслідування, дізнання (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту), а також слідчі та дізнавачі (уповноважені особи інших підрозділів) органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Державного бюро розслідувань, детективи Національного бюро - у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами проводиться досудове розслідування та здійснюється контроль за додержанням вимог кримінального процесуального законодавства; користувачі - у межах наданих адміністратором прав доступу для отримання інформації про розпочаті досудові розслідування та прийняті під час досудового розслідування рішення, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів.

Слідчий суддя не входить до переліку вищезазначених осіб і не уповноважений зазначати кваліфікацію злочину у відомостях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, проаналізувавши вищезазначені положення законодавства, вважаю, що вимоги ОСОБА_3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 квітня 2013 року за встановленою по матеріалам заяви від 02 квітня 2013 року (попередньою) правовою кваліфікацією кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189 КК України, є незаконними, оскільки це не входить до вичерпного переліку, визначеного ст. 303 КПК України, випадків оскарження на стадії досудового розслідування та внесення змін до автоматизованої електронної бази ЄРДР.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 січня 2023 року №50-169-21 та зобов"язання уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури Вінницької області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 квітня 2013 року слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 9 11, 25, 214, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 10 січня 2023 року №50-169-21 та зобов"язання уповноваженої особи Вінницької окружної прокуратури Вінницької області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 квітня 2013 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: