Справа № 133/7/23
Провадження №11-сс/801/40/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваної ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та її захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 січня 2023 року,

якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.03.2023, включно відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сошанськ Козятинського району Вінницької області, громадянки України, з базовою середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 01.01.2023 протягом дня ОСОБА_7 разом з чоловіком, з яким проживала без реєстрації шлюбу, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їхнього спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , розпивали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв близько 22 год. 15 хв. між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 наніс декілька ударів кулаками рук по голові та обличчю ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізовуючи умисел на заподіяння смерті чоловіку, з яким проживала без реєстрації шлюбу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання смерті іншої людини та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 схопила правою рукою зі столу на кухні кухонного ножа та, тримаючи його за руків`я, гострою металевою частиною нанесла один удар в область лівого плеча спереду та один удар в грудну клітку зліва. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_10 помер.

02.01.2023 о 01.00 год. ОСОБА_7 в порядку, передбаченому п. 2 ч.1 ст.208 КПК України, затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

02.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена обґрунтована підозра ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та необхідність запобігання спробам підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав клопотання.

У судовому засіданні ОСОБА_7 повідомила, що захищалася, не хотіла вбивати ОСОБА_10 , просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак повідомила, що за місцем реєстрації у с. Самгородок проживати не може, оскільки дане житло належить покійному чоловіку та належних умов для проживання там немає. Крім того, вона боїться за своє життя та здоров`я. Квартира, в якій сталася подія, належить зятю.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_7 сама викликала поліцію, швидку допомогу, тобто переховуватись від органів досудового розслідування наміру не має.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 січня 2023 року клопотання задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.03.2023 включно.

Визначено, що строк дії ухвали суду становить до 02.03.2023 включно.

Виконання ухвали покладено на працівників Відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколами допиту підозрюваного, протоколом затримання.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є особливо тяжким, і відповідальність за його вчинення передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Тому слідчий суддя враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого оголошено підозру, сукупність установлених даних, зокрема вагомість доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, та дані про її особу, те, що вона не працює, підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вважав про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею встановлено, що житло за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрована підозрювана, не придатне для життя. Доказів надання дозволу власником на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , за якою підозрювана проживала з чоловіком без реєстрації шлюбу, не надано. Крім того, вказана вище квартира є місцем вчинення злочину, а тому з метою запобігання знищенню, переховуванню або спотворенню речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вважав, що проживання в даному помешканні підозрюваною до завершення слідчих дій неможливе.

Тому з урахуванням доказів, наданих органом досудового слідства, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у зв`язку з чим, до підозрюваної вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі поданій в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03.01.2023 року скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, а дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, оскільки з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні ОСОБА_7 визнала частково, а своїми діями намагалася захиститися від протиправної поведінки потерпілого, що явно загрожувала її життю та здоров`ю.

Також захисник вважає безпідставним посилання слідчого судді щодо наявності перешкод для проживання підозрюваної у квартирі, в якій було скоєно злочин, оскільки 01.01.2023 вказане житло уже було оглянуте та вилучено усі речові докази. Жодний ризик передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведені, а те що злочин є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, не може слугувати підставою в обрані найсуворішого запобіжного заходу. Підозрювана не має наміру ухилятися від явки до слідчого та суду, а також будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у справі.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_12 подану в її інтересах апеляційну скаргу захисника підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених КПК України, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступ захисника та обвинуваченої, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Встановлено, що під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги закону суддею в повній мірі дотримані.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 за №0000002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

02.01.2023 року о 01:00 годині, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідча в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою послалася на докази її причетності до вказаного злочину зібрані на даному етапі у кримінальному провадженні, зокрема:протокол огляду місця події від 01.01.2023; пояснення ОСОБА_7 від 02.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 .

Щодо наявності встановлених у ході здійснення досудового розслідування ризиків слідча вказала, що ОСОБА_7 відповідно до ст.12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, вчинила злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-яких явних причин та підстав, а тому, розуміючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_7 ніде не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, може перешкоджати встановленню істини по даній справі, шляхом знищення, переховування, або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як місцем злочину є її помешкання, розташоване в АДРЕСА_2 ., з метою зміни показів на свою користь може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також на експерта з метою зміни висновків.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу як обвинуваченої, так і захисника, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

Також якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, органами досудового розслідування або стороною обвинувачення може бути змінено кваліфікацію кримінального правопорушення, склавши нову підозру, змінивши раніше повідомлену підозру, змінивши обвинувачення (правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення).

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування на даному етапі виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину.

Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо зміни її підзахисній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як при розгляді питання щодо обрання вказаного запобіжного заходу слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

Дійсно, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння відносно свого цивільного чоловіка, свідчить про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної, вказують на обґрунтованість застосування судом саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність у ОСОБА_14 постійного місця проживання без реєстрації у квартирі цивільного чоловіка своєї доньки в АДРЕСА_2 , про що він не заперечував і не заперечує, раніше не судима, частково визнала свою вину, про що захисник зазначила у своїй апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для застосування ні домашнього арешту, ні іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.

В ході апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження висновки слідчого судді суду першої інстанції, щодо відсутності в матеріалах провадження доказів надання власником на проживання в квартирі АДРЕСА_3 , за якою підозрювана проживала з потерпілим у справі без реєстрації. Яка є місцем вчинення злочину, де на даний час проводяться слідчі(розшукові) заходи спрямовані на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні на даний час, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, зокрема вчинення останньою особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність соціально-стримуючих зв`язків, посередню характеристику за період проживання, за місцем реєстрації на території Самгородоцької сільської ради Вінницької області від 03.01.2023, введення воєнного стану в Україні, апеляційний суд вважає, що на даний час буде достатнім та обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 , саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Також матеріали судового провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст.3, 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваної, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду,встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону.

Інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

Водночас, виходячи з положень п.3 ч.2 ст.183 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини, при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні обґрунтовані підстави для визначення останній розміру застави, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинене із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_10 , що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч.4 ст.183 КПК України, яким передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.03.2023, включно щодо підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4