Справа №592/7018/22
Провадження №1-кп/592/485/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001248 від 13.07.2022 року за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки строк тримання під вартою закінчується 09.12.2022 року, а підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається, оскільки обвинувачена не працює, постійного джерела доходів не має, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника, вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом оцінено репутацію обвинуваченої ОСОБА_5 , яка має постійне місце проживання, має намір знайти роботу, тому суд приходить до висновку, що зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт сприятиме запобіганню спробам переховуватися від суду та є менш суворим ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Керуючись ст. 201 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням окремих обмежень:

1. Заборонити залишати у нічний час з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрована та проживає без дозволу суду.

4. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, а саме з 07.12.2022 р. по 05.02.2023 р.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити обвинуваченій негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1