Справа № 487/7745/21
Провадження № 1-кп/487/312/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за до ЄРДР за №0000831 від 24.09.21 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 03.01.23 Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2, ч.3 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 20 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 , будучи засудженим 22.04.21 Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт, ухилявся від відбування покарання за наступних обставин.

Так, 24.09.21 до Миколаївського районного управління поліції надійшли матеріали з Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, щодо вжиття заходів до ОСОБА_3 , який ухиляється від покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

07.06.21 ОСОБА_3 був поставлений на облік до районного управління поліції з Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області.

30.08.21 ОСОБА_3 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та видано направлення до КЗК «Обласний палац культури» для відбування покарання.

03.09.21 Заводським відділом пробації отримано довідку, згідно якої вбачається що обвинувачений до КЗК «Обласний палац культури» для відбування покарання з 01.09.21 не з`являється чим умисно ухиляється від відбування покарання.

08.09.21 ОСОБА_3 було попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України у разі порушення порядку та умов відбування покарання.

15.09.21 Заводським відділом пробації повторно отримано довідку, згідно якої вбачається що обвинувачений до КЗК «Обласний палац культури» для відбування покарання з 01.09.21 не з`являється, чим умисно ухиляється від відбування покарання.

Таким чином, у період з 31.08. до 17.09.21 ОСОБА_3 , будучи обізнаним про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, умисно, знаючи про протиправний характер своїх дій, без поважних причин не з`являвся за місцем виконання покарання.

Тобто, з 22.04.21 ОСОБА_3 має відпрацьованих 4 години та умисно ухиляється від відбування покарання решти 196 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорює вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин та щирим каяттям у вчиненому.

Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано в межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст.ст. 219,283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт - ч.2 ст.389 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

У відповідності до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, перебуває на обліку в ОНД, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді арешту, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.2 ст.389 КК України на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів. З урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який неодноразово судимий, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі виключно при ізоляції від суспільства.

Крім того, судом встановлено, що після постановлення вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.01.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покарання, призначеним за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.01.2023 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349,368, 373,374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покарання призначеним вироком Заводського районного суду м.Миколлаєва від 03.01.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 20 (двадцяти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 липня 2022 року.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1