Провадження № 11-кп/811/1101/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року,

з участю прокурора - ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

представника КНП «Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології» - ОСОБА_12

в с т а н о в и в:

цією ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження.

Звільнено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000643 від 14 березня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КК України - закрито.

Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На його переконання оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості оскільки, суд не прийняв та в ухвалі не виклав щодо цивільного позову потерпілих жодного рішення, чим порушив право потерпілих на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції зазначив в ухвалі про відсутність речових доказів у кримінальному провадженні, що не відповідає дійсності і може бути перешкодою в реалізації права потерпілих на збирання та надання суду доказів у разі їх звернення з позовною заявою про стягнення моральної шкоди в порядку цивільного судочинства

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу частково, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , та представника КНП «Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології» - ОСОБА_12 , які заперечили апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є обґрунтованими і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

При цьому обґрунтованими є доводи представника потерпілих,що суд першої інстанції при закритті кримінального провадження не вирішив питання щодо цивільного позову потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до змісту ст. 129 КПК України при вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, або залишає без розгляду.

Відповідно до змісту ч.7 ст.128 КК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зазначені обставини знайшли своє врегулювання в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих», відповідно до яких у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається, потерпілому необхідно роз`яснити право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита.

Також Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі №531/2332/14-к вказав, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_10 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова моральної шкоди заподіяної злочином.

Водночас, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, жодним чином не зазначив про рішення прийняте судом по даному цивільному позову.

З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_10 закрито на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а тому цивільний позов потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду.

При цьому потерпілим слід роз`яснити, що згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження медична документація, яка була вилучена з закладу охорони здоров`я, не була визнана речовим доказом у справі, а долучена до матеріалів кримінального провадження, як письмовий доказ, а відтак доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід змінити, залишивши без розгляду цивільний позов потерпілих, в решті вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376 , 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_10 , змінити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до ОСОБА_10 та Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: