Єдиний унікальний номер: 379/468/23
Провадження № 1-кп/379/46/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000795, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно та безпричинно, в період часу з 09.05.2022 по 14.02.2023, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв щодо своєї матері ОСОБА_8 психологічне насильство.

Зокрема, 09.05.2022 о 05 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_8 , 25.05.2022 близько 18 год. 00 хв. та 28.05.2022 близько 21 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно з цим, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_8 , 11.06.2022 близько 11 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу та вимозі залишити місце проживання, чим вчинив домашнє насильство, за що в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_8 , 14.02.2023 близько 19 год. 25 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу та вимозі покинути місце проживання.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_8 , що призвело до виникнення у ОСОБА_8 змін в емоційно-вольовій сфері, які перешкоджають її активній самореалізації та соціальному функціонуванню її як особистості, що призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань. Негативні переживання, які виникли у ОСОБА_8 внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_7 , виражені у неї значно, а тому їй завдані психологічні страждання.

Отже, ОСОБА_7 своїми умисними, протиправними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, тобто злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

12.04.2023 між потерпілою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншої сторони, укладено угоду про примирення, яку сторони подали до суду в підготовчому судовому засіданні.

Згідно з цією угодою про примирення сторони повністю погодилися з формулюванням обвинуваченням та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину в зазначеному діянні.

Згідно умов угоди про примирення обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого в судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначено покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про примирення та зазначив, що при її укладені дотримано вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження. Крім того, просив застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про примирення та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За положенням ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано саме потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до п.п.6, 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та двох обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 квітня 2023 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2023 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 12.04.2023 о 14-00 годині негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1