Справа № 199/434/23
УХВАЛА

24.01.2023 м. Дніпро Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000531 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 ВСТАНОВИВ:

До суду, 23.01.2023 від потерпілої ОСОБА_6 надійшов її цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Крім вказаного, потерпілою ОСОБА_6 , 23.01.2023 подано клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : житловий будинок, з надвірними будівлями, загальною площею, 73.3 кв.м. ( адреса : АДРЕСА_1 . ), з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування заподіяної діями обвинуваченого майнової та моральної шкоди.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , вважали клопотання потерпілої необґрунтованим, а тому таким яке не підлягає задоволенню. Вислухавши думку учасників судового розгляду, в межах клопотання про арешт майна, суд вважає що клопотання потерпілої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно необхідне для забезпечення цивільного позову, та відповідно до ч. 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе, необхідність такого арешту. Як вбачається із поданого потерпілою клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_3 та доданих до нього матеріалів, до заяви не додано відомостей на підтвердження орієнтовної вартості майна, яке належить арештувати, тому, суд з об`єктивних причин позбавлений можливості встановити, що вартість майна, яке належить арештувати, з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони цивільному відповідачу здійснювати певні дії.

При прийнятті саме такого рішення, суд враховує й те, що як слідує зі змісту обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 на момент інкримінованого йому правопорушення перебував у трудових відносинах із ТОВ «Сот-Транс».

Керуючись ст.ст. 170-173, 314-316, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 , в частині забезпечення позову та накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7 -Почтовик