Провадження № 1-кп/243/291/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000927 від 02 липня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
На адресу суду від прокурора Слов`янської окружної прокуратури надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є тяжким злочином, та існують всі підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик ухилення від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки для нього наслідки та ризик втечі буде менш небезпечними, ніж відбування покарання, у разі визнання його винним у вчиненому злочині. Ризик впливу на свідків обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вплинути на їх показання у судовому засіданні. Ризик продовження вчинення інших правопорушень обґрунтовується наявними у ОСОБА_5 непогашеними судимостями. За таких обставин, існують підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що обрання будь-якого іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам,

передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 щонайменше зможе спілкуватися із свідками, внаслідок чого ризик впливу на їх показання на сьогодні існує з високим ступенем ймовірності, також станом на сьогодні з високим ступенем ймовірності продовжують існувати і ризик ухилення від суду та вчинення інших правопорушень також.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання просив його задовольнити. В задоволення клопотання захисника просив відмовити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід на особисте забов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повідомив, що з огляду на ситуацію, яка склалася у країні, він повинен бути із близькими, допомагати матері, до того ж потрібної йому медичної допомоги у слідчому ізоляторі не надають.

Заслухавши думки та позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, при вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлені такі обставини та відповідні ним докази.

Станом на сьогодні в провадженні суду перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений судом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Так, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, має неповнолітню дитину, раніше судимий, має постійне місце проживання.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки станом на сьогодні даних про те, що обвинувачений проживає разом із неповнолітньою дитиною та сім`єю взагалі, - суду не надано. У зв`язку з цим, наявність соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором щодо ухилення від суду, в судовому засіданні не встановлено, за таких обставин ризик ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.
На думку суду, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на свідків, оскільки обвинуваченому інкримінований збут бойових припасів, у зв`язку з чим, вказаний ризик існує з високим рівнем ймовірності.

Щодо існування ризику вчинення інших правопорушень, суд зазначає, що із представлених в судовому засіданні відомостей вбачається наявність непогашених судимостей у обвинуваченого. На думку суду стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд при цьому відхиляє думку обвинуваченого та його захисника щодо застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість спілкування обвинуваченого із свідками, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду та впливу на свідків.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 є тим фактором, який впливає на зміну запобіжного заходу, оскільки суду не представлено жодних належних доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився, та на даний час є таким, за якого утримання обвинуваченого під вартою в умовах УВП є неможливим.

Суд враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на свідків, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, які передбачені ст. 176 КПК України, однак звертає увагуна те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у безпосередній близості до міста Слов`янськ Донецької області тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь-якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_5 пред`явлено у вчиненні тяжкого злочину, суд приходить до висновку про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_5 про який йдеться в клопотанні прокурора.
З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є тяжким злочином, суд вважає за доцільне визначити йому також заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 600Х30=78000 гривень 00 коп. Суд вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_5 застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька покладених на нього обов`язків.

В разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого забов`язання відносно обвинуваченого - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань» (№12) Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 60 (шістдесят) днів з 06 грудня 2022 року по 03 лютого 2023 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 78000 (сімдесят вісім тисяч ) гривень 00 коп.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 будуть покладені наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи

перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава звернута в дохід держави.

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань» (№12) Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України для виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя Слов`янського міськрайоного суду ОСОБА_1