Справа № 522/3536/18
Провадження № 1-кп/522/1587/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 15 квітня 2013 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тельновський, Лісогорського р-ну, Сахалінської обл., Російська Федерація, громадянина України та Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 15 квітня 2013 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Представник потерпілої залишив розгляд клопотання на розсуд суду, але вважав, що без думки потерпілої не можливо його розглянути.

Прокурор підтримала клопотання.

Вислухавши думку прокурора, захисника, представника потерпілої та обвинуваченого, розглянувши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, а також матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_6 - звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 05.06.1998 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у консульському відділі посольства Російської Федерації в Республіці Кіпр був укладений шлюб, який в подальшому було розірвано 29.11.2007 відділом ЗАГС адміністрації Ванінського муніципального району Хабаровського краю Російської Федерації на підставі рішення Сімейного суду міста Лімассол Республіки Кіпр від 24.10.2007.

Протягом 2000 - 2004 років під час перебування у спільному шлюбі подружжя за спільним рішенням та за спільні сумісні кошти набуло на правах спільної сумісної власності подружжя нерухоме майно, розташоване у місті Одесі, а саме:

- квартира АДРЕСА_2 , свідоцтво про право власності від 05.02.2005 №б/н видане на підстави договору про дольову участь у будівництві житла від 18.08.2000, №37-«А»;

- гараж № НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_3 , свідоцтво про право власності від 27.04.2005 №б/н видане на підстави договору про дольову участь у будівництві житла від 15.11.2004, №26;

- нежитлові приміщення № 6 у будинку АДРЕСА_3 , свідоцтво про право власності від 27.04.2005 №б/н видане на підстави договору про дольову участь у будівництві житла від 15.11.2004, №6.

Для полегшення вирішення поточних питань, пов`язаного з управлінням вказаним майном та іншими пов`язаними з майном питаннями, за спільним погодженим рішення подружжям, вказане нерухоме майно було зареєстроване на праві власності на ОСОБА_6 , який займався в м. Одесі питаннями ведення їх спільного бізнесу, у той час як ОСОБА_7 займалась питаннями виховання їх спільних неповнолітніх дітей та ведення домашнього господарства.

Таким чином, ОСОБА_6 достовірно усвідомлював, що відповідно до законодавства Російської Федерації, за законом якої було укладено шлюб, а також відповідно до законодавства України, громадянином якої ОСОБА_6 став 30.03.2007 року та на території якої знаходилось та зареєстроване їх вказане спільне майно, а також відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому він не має права одноособово, без спільного рішення подружжя, розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд, тобто не мав права поводитись та розпоряджатись з вказаним майном як власним.

На початку 2007 року ОСОБА_7 ініційовано шлюборозлучний процес з ОСОБА_6 внаслідок чого між ними велись переговори щодо поділу у рівних долях спільно набутого майна за спільні кошти подружжя за час перебування у шлюбі.

Не бажаючи ділити спільно нажите майно в рівних долях з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, вирішив скористатись тою обставиною, що право власності на вказане майно зареєстроване на нього, та обернути вказане спільне майно подружжя на свою користь та розпорядитись ним як власним шляхом продажу, а отримані від продажу кошти залишити собі.

З цією метою ОСОБА_7 вирішив приховати від уповноваженої державою особи на реєстрацію угоди купівлі продажу (нотаріуса) факту перебування у шлюбі і придбання вищевказаного майна у шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , перебуваючи 20.07.2007 у кабінеті приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , розташованому у будинку АДРЕСА_4 , достовірно усвідомлюючи, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та діючи навмисно з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, підписав з ОСОБА_10 договори купівлі - продажу вищевказаного нерухомого майна, а саме: договір № 5296 від 20.07.2007 купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 ; договір № 5301 від 20.07.2007 купівлі - продажу гаражу № НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_3 ; договір № 5305 від 20.07.2007 купівлі - продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_5 .

При укладанні відповідних вищевказаних договорів купівлі - продажу з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи шляхом обману, повідомив їй та приватному нотаріусу ОСОБА_9 завідомо неправдиві відомості, що начебто вищевказане нерухоме майно, яке є предметом договорів купівлі - продажу № 5296 від 20.07.2007, № 5301 від 20.07.2007, № 5305 від 20.07.2007, є його особистою власністю та що на момент їх укладання він не перебуває з будь - якою особою у шлюбі або фактичних шлюбних відносинах, укривши від них факт, що на момент придбання вищевказаного майна і укладення угод купівлі - продажу він перебував у шлюбі, а також, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому без згоди його дружити він не має права одноособово розпоряджатись вказаним майном як власним.

Вказаний факт ОСОБА_6 , діючи навмисно з корисливих мотивів, особисто підтвердив вказаного дня шляхом підписання трьох заяв на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_9 про те, що на момент придбання вищевказаного майна він в шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебував та зазначене майно не є спільною сумісною власністю.

Аналогічно, в п. 6 вказаних договорів купівлі - продажу нерухомого майна № 5296 від 20.07.2007, № 5301 від 20.07.2007, № 5305 від 20.07.2007, які підписав ОСОБА_6 , до відома покупця - ОСОБА_10 доведено зміст особисто підписаних та доданих до кожного відповідного договору купівлі - продажу, вищевказаних заяв ОСОБА_6 про те, що нерухоме майно не є спільною сумісною власністю продавця з будь - якою особою та останній у шлюбі або фактичних шлюбних відносинах не перебуває.

Внаслідок обману нотаріуса і покупця щодо фактичного права власності на вказані об`єкти нерухомості та підписання вищевказаних угод купівлі - продажу, ОСОБА_6 , одноособово розпорядився на власний розсуд спільним сумісним майном подружжя, обернувши на свою користь отримані від продажу вказаного майна кошти, а саме відповідно 113475, 19700 та 15400 грн., а всього 148575 грн., тобто навмисно заволодів майном, яке йому не належало та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши внаслідок вибуття нежитлового приміщення з спільної сумісної власності подружжя потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму у 74287 (сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, тобто у розмірі половини вартості майна подружжя, яким ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд внаслідок обману нотаріуса та покупця вищевказаного нежитлового приміщення.

Вказаними діями ОСОБА_6 обернув на свою користь та розпорядився на свій розсуд чужим майном у великому розмірі, тобто на суму, яке в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене у великих розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положенням ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

- три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

- п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

- десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

- п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, інкримінований ОСОБА_6 , важається тяжким злочином.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, моментом скоєння якого є 20.07.2007 р.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупинявся, так як на думку досудового слідства, ОСОБА_6 ухилявся від слідства та суду та досудове слідство зупинялось у зв`язку з розшуком підозрюваного, та на теперішній час минуло більше 15 років з моменту вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , а вирок суду постановлено не було.

Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України, ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 15 квітня 2013 року - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1

07.03.2023