Справа № 539/1891/22
Провадження № 1-кп/539/42/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000293 від 24 травня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усьва Пермського краю, СРСР, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , інвалідність немає, на утримані неповнолітні діти відсутні, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

19 травня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували за місцем їх проживання по АДРЕСА_2 . На ґрунті існуючих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 взяв у коморі із металевої шафи (сейфу) мисливську гладкоствольну рушницю, яку зарядив одним набоєм 16 калібру, після чого зайшов до кімнати, де на дивані відпочивав ОСОБА_9 та здійснив постріл з близької відстані в голову останнього, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження від яких потерпілий помер на місці.

В подальшому ОСОБА_7 , переконавшись у смерті ОСОБА_9 , вирішив приховати сліди вчинення злочину. Дочекавшись настання темряви, в ніч з 19 на 20 травня 2022 року, ОСОБА_7 транспортував труп ОСОБА_9 на сміттєзвалище, розташоване на околиці с. Оріхівка Лубенського району, де приховав тіло вбитого, прикидавши його сміттям, листям, гілками та побутовими відходами.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину за вищевикладених обставин фактично не визнав, обвинувачений навів дві суперечливі версії подій, що відбулися. Згідно першої версії обвинуваченого його руки знаходилися на стволі та ремені рушниці, постріл у потерпілого він не здійснював, це сталося випадково під час боротьби. Згідно другої версії обвинувачений зазначив, що під час боротьби тримався за ствол лівою рукою, а його права рука була ближче до ствольної коробки, і можливо він випадково натиснув на спусковий гачок.

Надаючи показання, ОСОБА_7 зазначив, що потерпілого не вбивав, постріл із рушниці, від якого настала смерть ОСОБА_9 , пролунав випадково в ході самооборони.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що проживав однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_9 . Дружина померла. Вони з ОСОБА_9 разом проживали у будинку померлої. З потерпілим у них склалися напружені відносини. За твердженням обвинуваченого ОСОБА_9 вживав алкоголь та наркотики разом зі своїми друзями та однокласниками, вимагав гроші у ОСОБА_7 на встановлення газового лічильника та погашення боргів, забрав належну останньому зламану рушницю, відремонтував її та зробив ящик для її зберігання. Між обвинуваченим та потерпілим траплялися сварки. Одна з таких сварок відбулася у квітні 2022 року, оскільки ОСОБА_7 вважав, що ОСОБА_9 збирається продати рушницю. За словами обвинуваченого ОСОБА_9 тоді погрожував йому, порвав куртку, ткнув у око, розбив голову. Після цього ОСОБА_7 виїхав до іншого села, збирався придбати там будинок, і був відсутній впродовж 20 днів. Повернувся на вмовляння ОСОБА_10 , сестри ОСОБА_9 , та після повідомлення останнього, що він разом зі своєю співмешканкою повертається до Києва. Співмешканка ОСОБА_9 приїжджала на 2 дні і поїхала, а потерпілий залишився. На думку обвинуваченого ОСОБА_9 залишився, аби забрати його кошти, за які він збирався придбати будинок.

Згідно показань обвинуваченого 19 травня 2022 року ОСОБА_9 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння і сказав ОСОБА_7 приготувати їсти. Обвинувачений зарубав півня, а коли зайшов до кухні, то побачив ОСОБА_9 , який сидів на дивані з рушницею. ОСОБА_9 поклав рушницю на стіл, підійшов до ОСОБА_7 , став вимагати від нього гроші. Після того як обвинувачений назвав місце зберігання коштів, ОСОБА_9 завдав йому ряд ударів ногами та прикладом рушниці, після чого стягнув з нього штани та зґвалтував його за допомогою чужорідного предмета. Після цього ОСОБА_9 відпустив ОСОБА_7 та направив на нього рушницю. Обвинувачений схопився за ремінь рушниці правою рукою і стався миттєвий постріл.

ОСОБА_7 зазначив, що не пам`ятає як виносив тіло та ганчірки, оскільки перебував у стані шоку.

На уточнюючі запитання обвинувачений ОСОБА_7 відповів, що після вказаних подій йому телефонувала співмешканка ОСОБА_9 та запитувала про місце перебування останнього. Обвинувачений не розповів їй про те, що ОСОБА_9 немає в живих. Дослівно ОСОБА_7 пояснив: «Я не міг ходити і кричати по вулиці, що я вбив його і вивіз тіло».

За твердженням обвинуваченого показання під час досудового розслідування він давав під тиском працівників поліції.

На уточнюючі запитання щодо обставин здійснення пострілу ОСОБА_7 пояснив, що правою рукою він схопився за ремінь, а лівою за ствол рушниці, намагався відвести її від себе. Почалася штовханина, потерпілий впав, і рушниця вистрілила, над лівою бровою була кров.

При цьому, на уточнююче запитання щодо того яким було положення ОСОБА_7 відносно потерпілого в момент пострілу, обвинувачений зазначив, що пострілу зверху вниз не робив.

Більш детальних пояснень щодо перебігу фізичного протистояння та механізму здійснення пострілу обвинувачений надати не зміг.

Обвинувачений визнав, що здійснив дії щодо приховання трупу, оскільки хотів позбутися тіла.

Натомість, під час судових дебатів обвинувачений припустив, що під час боротьби з потерпілим він потягнув курок, що й призвело до пострілу.

Потерпіла ОСОБА_6 була присутня в судовому засіданні 15.09.2022 року в подальшому в судові засіданні не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі від 30.01.2023 року, оскільки з 01.02.2023 року буде перебувати поза межами України. У вищезазначеному кримінальному проваджені вона визнана потерпілою, оскільки є сестрою померлого ОСОБА_9 . Про скоєння злочину дізналася від правоохоронних органів. Інформацією по суті скоєння злочину не володіє. Що стосується покарання, просить призначити обвинуваченому ОСОБА_7 на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру на даний час немає. Долю речових доказів просить вирішити відповідно до норм КПК України.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання про те, щоз обвинуваченим вони познайомилися, коли перебували в одній камері в ІТТ в Пирятині. ОСОБА_7 розповів свою історію та показував на собі побої синього кольору в паховій зоні та тулупі. ОСОБА_7 розповідав йому, що коли поліцейські возили його на ставок, то там і побили, звідти і взялися сліди побоїв. На видних ділянках тіла ОСОБА_7 не видно було слідів. Чи були сині руки від кайданок не пам`ятає. Про обставини події ОСОБА_7 розповідав, що коли померла його дружина, то його пасинок (син дружини) почав знущатися та приміняти до нього силу, особливо коли вип`є або наркотики прийме. А в день коли сталася подія, ОСОБА_7 говорив, що пасинок випив та почав над ним знущатися, зокрема сексуально, звалив його на ліжко чи диван та зґвалтував природнім способом, то ОСОБА_7 не витримав та взяв рушницю та застрелив його. ОСОБА_7 розповідав, що поліцейські на ставку, топили головою у воду, щоб він дав покази, що він застрелив пасинка. З приводу того, як поміщали та приймали ОСОБА_7 в ІТТ, то сам ОСОБА_7 йому нічого не говорив, та щоб скаржився працівникам ІТТ на тілесні ушкодження не чув. Працівники ДБР не допитували свідка.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується низкою наступних, досліджених в судовому засіданні, доказів:

-Протоколом обшуку від 25.05.2022 року з фототаблицею та відеозаписом до нього, санкціонованого ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 26.05.2022, згідно якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 . У помешканні за результатами обшуку виявлено речовину бурого кольору біля порогу поруч з ванною кімнатою, під вмикачем у кімнаті №8, на підлозі під доріжкою, на штанах сірого кольору та на кросівках темно-синього кольору у кімнаті №7, біля дивану над місцем з відсутнім фрагменту шпалер, на оббивці ліжка у кімнаті №10, на дверях до кімнати №11 та на простирадлі у вказаній кімнаті. Вказані речі та змиви зі слідами речовини бурого кольору були вилучені для проведення подальших експертиз. Серед іншого, за результатами обшуку виявлено та вилучено зубну карту на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ноутбук із зарядним пристроєм, а також посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 . На вилучене за результатами обшуку майно накладено арешт ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.05.2022. /а.с.80-117, 125-126, 127-128 т.1/

-Актом про застосування службового собаки від 26.05.2022, згідно якого службовий собака за кличкою «Радж» за запахом віднайшов фрагменти тіла ОСОБА_9 на сміттєзвалищі поблизу с.Оріхівка. /а.с.136 т.1/

-Протоколом слідчого експерименту від 27.05.2022 за участю ОСОБА_7 , в ході якого обвинувачений детально та послідовно описав, а також продемонстрував спосіб та механізм вчинення ним вбивства ОСОБА_9 , а саме: показав як пішов до кімнати за кухнею, де стояв сейф для вогнепальної зброї, як взяв із нього гладкоствольну мисливську рушницю, за допомогою макету рушниці показав як привів її у бойову готовність, як зарядив до правого стволу бойові патрони з дробом, як підійшов до дивану у кімнаті зали, де спав ОСОБА_9 , в якій позі лежав потерпілий, з якої відстані та положення здійснив постріл у голову останнього, як розлетілися бризки крові від пострілу. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_7 детально описав та продемонстрував як вночі вживав заходів для приховання слідів вчиненого ним злочину: як витягнув тіло вбитого ОСОБА_9 до виходу з будинку та завантажив його у візок взятий з гаражу, попередньо обгорнувши тіло поліетиленовою плівкою аби не забруднити візок слідами крові. ОСОБА_7 розповів як взяв дві подушки зі слідами крові, загорнув їх в покривало, на якому лежав ОСОБА_9 на момент смерті, та показав місце біля водоймища «Червоне» на околиці с.Оріхівка, де він викинув вказані речі у воду. Обвинувачений розповів як повернувся після цього до візка з тілом вбитого та показав місце на сміттєзвалищі, куди відвіз, де вивантажив тіло ОСОБА_9 , та як приховав його листям, гілками та відходами. Також ОСОБА_7 детально розповів та показав як та де після повернення зі сміттєзвалища він замивав сліди крові у будинку: на стіні у кімнаті зали та на підлозі. При цьому, замиваючи кров на стіні біля дивану він зірвав частину шпалер. Обвинувачений показав місце біля водоймища, де він наступного дня викинув у воду на відстань 20-25 м від берега мобільний телефон належний ОСОБА_9 . Крім того ОСОБА_7 показав дах господарського приміщення, де він заховав мисливську рушницю, набої до неї та гільзу, показав ємність з клеєм ПВА за допомогою якого він намагався приклеїти шпалери, які зірвав зі стіни коли замивав сліди крові, а також ганчірку, за допомогою якої він змивав кров. Вказані рушниця «P.V» номер 2894 з набоями в кількості 7 штук, гільза, клей та ганчірка були вилучені за результатами слідчого експерименту та на них був накладений арешт ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 01.06.2022. /а.с.137-147, 150-151 т.1/

-Протоколом огляду від 26.05.2022 (з відеозаписом та фототаблицею до нього) за участю ОСОБА_7 , який вказав ділянку місцевості, де згідно його пояснень він сховав тіло вбитого ним ОСОБА_9 . Ділянка розташована на відстані близько 700 м наліво від повороту вул .Левченка с.Новооріхівка, на відстані близько 80 м від електроопори №36 в напрямку електроопори №34, являє собою стихійне сміттєзвалище, та на ній виявлено обгорілі рештки трупу людини у вигляді кісток із залишками м`яких тканин, зокрема: залишки обгорілих верхніх кінцівок, шиї, грудної клітини, хребта, тазу, нижніх кінцівок, кісток черепа. За поясненнями ОСОБА_7 під час огляду виявлені рештки тіла людини належать ОСОБА_9 , якого він після смерті транспортував на вказане місце. /а.с.154-177 т.1/

-Протоколом огляду від 25.05.2022 з фототаблицею до нього, прилеглої території біля ставка Червоне на території с.Новооріхівка Лубенського району Полтавської області. На березі водойми виявлено і вилучено дві подушки та наволочку зі слідами речовини бурого кольору, а також ковдру. /а.с.178-190 т.1/

-Висновком судово-медичного експерта від 27.06.2022 №138, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 явилось вогнепальне проникаюче дробове поранення голови зі зруйнуванням речовини головного мозку.

Зважаючи на динаміку розвитку трупних явищ, виявлених на місці пригоди та при розтині трупу, враховуючи температурні особливості середовища в яких перебував та був схований труп, та причину смерті ОСОБА_9 , а також враховуючи матеріали кримінального провадження №0000293, можна вважати, що смерть ОСОБА_9 могла настати 19.05.2022, отже показання ОСОБА_7 про час настання смерті ОСОБА_9 можуть відповідати дійсності.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: - На клаптику шкіри з обличчя, розриви шкіри та мілкосколкові переломи, які утворилися від дії вогнепального заряду, гідродинамічної дії порохових газів та дії високої температури, на клаптику шкіри з голови, дві вогнепальні рани, які утворилися від компактної дії вогнепального снаряду вірогідніше всього «шроту» з послідуючим обгоранням та обвугленням, на кістках черепу, переломи, які утворилися від компактної дії вогнепального снаряду вірогідніше всього «шроту» з послідуючим обгоранням та обвугленням; зруйнування речовини головного мозку (мікроскопічно-дрібновогнищеві епідуральні, інтрадуральні та субдуральні крововиливи, дрібновогнищеві крововиливи в апоневрозі та мозковій речовині візованою еритромасою з відсвутністю клітинної інфільтрації, позитивною реакцією на кров`яні пігменти при забарвлені за Лепене), зіставляючи виявлені частини мисливського заряду при дослідженні трупа (в м`яких тканинах обличчя зліва виявлено два войлочних пижа в діаметрі 1,8 см та 1 деформована розплющена дробина, в правій потиличній кістці з внутрішньої сторони в задній черепно-мозковій ямці виявлено 2 картонних пижа в діаметрі 1,8 см та 1 войлочний пиж в діаметрі 1,8 см, в залишках зруйнованої та обгорілої мозкової речовини зі слідами крововиливів виявлено 4 свинцеві деформовані дробинки в діаметрі 0,4-0,5 см) та послідовність заряду в мисливських патронах можна встановити напрямок раневого каналу, який має направлення: спереду назад, зліва на право і дещо зверху вниз; враховуючи обставини справи та механізм виявлених ушкоджень на клаптиках шкіри та на фрагментах кісток черепа, наявність додаткових факторів пострілу, а саме: кіптяву, дію гідродинамічних газів, можливо припустити, що постріл був здійснений з близької відстані, зазначене поранення утворилося прижиттєво і відносно до живої особи має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення (п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу №6 МОЗ України від 17.01.95), а в даному випадку призвело до смерті потерпілого. - Термічні опіки 2-4 ступеня: м`яких тканин в області голови, шиї, опіки грудної клітки, живота, тазу, опіки залишків правої та лівої руки і залишків правої та лівої ноги, з обгоранням та обвугленням передньої частини тулуба живота, тазу, правої та лівої руки, правого та лівого стегна, термічні опіки загальною площею до 95% поверхні тіла, утворились після смерті потерпілого (мікроскопічно-коагуляційні зміни в шкірі з тонким роговим шаром відповідають дії високої температури без ознак прижиттєвості).

При судово-токсилогічному дослідженні м`язу від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлено. /а.с.192-194 т.1/

-Висновком додаткової судово-медичної експертизи №138-Д від 27.06.2022, який фактично продублював висновок судово медичної експертизи №138, а також додатково констатував, що після спричинення всього комплексу прижиттєвих тілесних ушкоджень (вогнепальне проникаюче дробове поранення голови зі зруйнуванням речовини головного мозку) потерпілий помер, а тому після спричинення прижиттєвих вищезазначених тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати будь-які активні цілеспрямовані дії (пересуватися, наносити удари, чинити опір, кричати і таке інше).

Враховуючи характер і ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 слід вважати, що найбільш вірогідно потерпілий був звернутий лівою боковою поверхнею обличчя по відношенню до розташування зброї в момент пострілу.

Тілесних ушкоджень, характерних для волочіння трупа ОСОБА_9 не виявлено.

На контактограмах навколо вхідного вогнепального ушкодження металізації сполуками свинцю не виявлено.

Тілесні ушкодження голови ОСОБА_9 супроводжувалися значною зовнішньою кровотечею.

При судово-токсилогічному дослідженні м`язу від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлено. /а.с.196-199 т.1/

- Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 06.07.2022 №138-Д-1, згідно якого показання ОСОБА_7 дані ним під час проведення судово-медичного експерименту в якості підозрюваного від 27.05.2022, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 в частині давності спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та не протирічать в частині характеру і механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть. /а.с.202 т.1/;

-Протоколом огляду з фототаблицею до нього від 31.05.2022 за участю судово-медичного експерта ОСОБА_12 , згідно якого у відділенні судово-медичної експертизи оглянуто надані експертом виявлені у пошкодженій черепній коробці трупу ОСОБА_9 дріб в кількості 5 шт., три войлочні пижі та два картонні пижі, а також фрагмент ребра трупу для проведення подальших експертиз. /а.с.203-206 т.1/

-Протоколом огляду з фототаблицею до нього від 30.05.2022 за участю судово-медичного експерта ОСОБА_12 , згідно якого у відділенні судово-медичної експертизи оглянуто надані експертом виявлені при дослідженні залишків трупу ОСОБА_9 рештки обгорілого одягу, золотого ланцюжка та вставного містка з чотирьох зубів. /а.с.211-214 т.1/

-Протоколом пред`явлення трупу для впізнання з фототаблицею до нього від 30.05.2022, за участю ОСОБА_6 , яка оглянувши труп заявила, що це труп її рідного брата ОСОБА_9 , якого вона впізнала за залишками обгорілого одягу, залишками золотого ланцюжка та вставним містком із чотирьох зубів, виготовленого із спеціального пластику. /а.с.208-210 т.1/

-Актом судово-психіатричного експерта №174 від 08.06.2022, згідно якого ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством і іншим хворобливим станом психіки не страждав, і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляє ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 під дію ч.ч.2, 3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. /а.с.244-251 т.1/

-Висновком судово-балістичної експертизи від 19.07.2022 №СЕ-19/117-22/6679-БЛ, згідно якої виявлена та вилучена в ході слідчого експерименту у ОСОБА_7 мисливська рушниця з маркуванням «P.V» номер НОМЕР_2 являється вогнепальною зброєю двоствольною курковою гладкоствольною мисливською рушницею з переламною конструкцію стволів, серійний номер « НОМЕР_2 », 16 калібру виробництва Бельгії, виготовлена промисловим способом. Надана на дослідження рушниця придатна для проведення пострілів. /а.с.6-15 т.2/

-Висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №181-МК від 25.06.2022, згідно якого за результатами дослідження сокири, а також клаптиків шкіри та кісток черепа загиблого ОСОБА_9 виявлено вогнепальні рани, які утворилися від компактної дії вогнепального снаряду, вірогідніше за все «шроту» з наступним обгоранням та обвугленням. Будь-яких характерних ознак для врубів, розрубів при дослідженні не виявлено. Враховуючи обставини справи та механізм виявлених ушкоджень на клаптиках шкіри та на фрагментах кісток черепа, наявність додаткових факторів пострілу (кіптяву, дію гідродинамічних газів) можливо припустити, що постріл був здійснений з близької відстані. Утворення виявлених ушкоджень від дії сокири наданої на експертизу виключається. /а.с.48-50 т.2/

-Оглядом речових доказів.

Щодо висновків судово-імунологічної експертизи №860 від 27.06.2022, №862 від 27.06.2022, №861 від 28.06.2022, №941 від 30.06.2022, то їх результати вказують на те, що кров обвинуваченого ОСОБА_7 та загиблого ОСОБА_9 співпадає за своєю ізосерологічною системою АВ0, і виявлена у наданих на дослідженнях об`єктах (штанах, кросівках, подушці, наволочці) кров може походити як від загиблого, так і від обвинуваченого, за умови наявності у останнього кровотечі. Вказані висновки не мають самостійного доказового значення, однак, дозволяють виключити походження крові від третьої особи, та у сукупності з іншими доказами у справі, які вказують на механізм заподіяння тяжкого тілесного ушкодження та значну крововтрату загиблого, свідчать про походження крові від загиблого ОСОБА_9 /а.с.27-45 т.2/

Наведені докази узгоджуються між собою, повною мірою відображають послідовність, спосіб та механізм вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також подальшого приховання слідів його вчинення, є достатніми і в своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Водночас, суд відхиляє як доказ наданий стороною обвинувачення висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 20.06.2022 №СЕ-19/117-22/6830-БД /а.с.20-23 т.2/, за результатами якого встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки результати вказаного дослідження жодним чином не кореспондуються з іншими доказами у справі та самі по собі доказового значення не мають.

Також суд відхиляє як доказ, наданий стороною обвинувачення висновок про перевірку показань ОСОБА_7 за результатами дослідження з використанням поліграфа /а.с.51-64 т.2/. Такий доказ на думку суду суперечить принципу безпосередності дослідження показань та не відповідає критерію допустимості доказу, встановленому ст.86 КПК України, згідно якого докази мають бути отримані у порядку, встановленому цим Кодексом. Подібна практика отримання показань за допомогою застосування поліграфу суперечить процедурі передбаченій ст.351 КПК України, нівелює змагальність процесу та конституційне право обвинуваченого не давати показання або пояснення щодо себе.

Крім того, згідно правової позиції ККС ВС, висловленої в ухвалі від 14 грудня 2022 року у справі № 295/1341/18 при встановленні вини та її змісту в кожному конкретному випадку суд виходить з того, що вона об`єктивно існує в реальній дійсності, встановлює її на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів. Суд установлює вину як і інші факти та явища об`єктивної дійсності, що існують або відбуваються у зовнішньому світі поза свідомістю окремої людини чи свідомістю суддів. Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь та їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинених злочинів та закріплених належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК та оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу, де призначення судово-психологічної експертизи на поліграфі (детекторі брехні) для встановлення психічного ставлення особи до діяння та наслідків не передбачене законом.

Суд відхиляє в якості доказу показання свідка ОСОБА_11 , оскільки він не є безпосереднім очевидцем кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому. Про обставини загибелі потерпілого ОСОБА_9 йому відомо виключно зі слів ОСОБА_7 . За умов, коли обвинувачений був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, суд не знаходить підстав для врахування показань свідка, заявленого стороною захисту. Крім того, показання свідка відрізняються від показань самого ОСОБА_7 в частині обставин здійснення летального пострілу із рушниці. Згідно показань свідка обвинувачений розповідав йому, що здійснив постріл умисно з метою вбивства потерпілого після вчинення останнім насильницьких дій. В той час, як сам обвинувачений взагалі заперечує факт здійснення умисного пострілу. Що стосується показань свідка ОСОБА_11 в частині начебто наявності у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в паху та на тулубі внаслідок побиття працівниками поліції, то суд виходить з того, що свідок не володіє спеціальними знаннями для проведення медичного огляду, визначення виду, походження та давності утворень на тілі. Крім того, за заявою обвинуваченого, зробленою під час судового провадження, працівниками ДБР було розпочато кримінальне провадження та проведено розслідування, за результатами якого протиправних дій з боку працівників поліції не встановлено та кримінальне провадження закрито.

Водночас суд критично розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_7 та відхиляє його доводи про те, що постріл у ОСОБА_9 стався випадково в ході самооборони. Таку версію подій суд розцінює як спробу обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Вказана версія обвинуваченого не узгоджується з доказами наданими у кримінальному провадженні, а його показання є суперечливими, а також недостатньо чіткими в частині опису перебігу стверджуваного фізичного протистояння та механізму здійснення пострілу.

Так, ОСОБА_7 стверджує, що в день вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_9 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння (дослівно: «прийшов випивший»).

Вказане твердження обвинуваченого спростовується результатами судово-медичної експертизи від 27.06.2022 №138, згідно якої при судово-токсилогічному дослідженні м`язу від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлено. /а.с.192-194 т.1/ Подібні показання обвинуваченого суд розцінює як бажання створити негативний образ потерпілого та справити враження правдивості версії щодо подальшого розвитку подій.

Твердження обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_9 застосував до нього силу, завдав численних ударів ногами та прикладом рушниці, не знаходить жодного підтвердження. Завдання подібних ударів обумовлює появу на тілі відповідних тілесних ушкоджень. Натомість, під час затримання та взяття під варту ОСОБА_7 тілесних ушкоджень на ньому не зафіксовано, а саме в постанові про закриття кримінального провадження від 21.11.2022 року ТУ ДБР у м. Полтава /а.с.263 т.1/ згадується, що відповідно до запису за № 102 в «Книзі первинного обстеження осіб, які поміщаються до ІТТ» «27.05.2022 року» де міститься підпис ОСОБА_7 «скарг та тілесних ушкоджень немаю», а також згідно «Журналу надання медичної допомоги особам, які тримаються в ІТТ» відсутні записи щодо звернення ОСОБА_7 із питань надання медичної допомоги чи скарг на стан здоров`я. Заяв з приводу застосування фізичного та сексуального насильства з боку ОСОБА_9 обвинувачений впродовж всього досудового розслідування не робив.

Натомість, обвинувачений стверджував, що працівники поліції після затримання застосовували щодо нього силу, побили його з метою схилити до надання зізнавальних показань.

Водночас, слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_7 про застосування насильства до нього з боку поліцейських вперше заявив під час підготовчого засідання. За вказаною заявою ОСОБА_7 на підставі ухвали суду було проведено розслідування працівниками Державного бюро розслідувань. Під час проведення розслідування ОСОБА_7 був допитаний в якості свідка. Однак, про існування свідка ОСОБА_11 обвинувачений слідчим ДБР не повідомив, заявивши про це вперше в ході судового засідання під час свого допиту.

За результатами розслідування заява ОСОБА_7 про застосування щодо нього насильства працівниками поліції підтвердження не знайшла, а тому ДБР було ухвалено постанову про закриття кримінального провадження від 21.11.2022 року /а.с.263 т.1/ Обвинувачений та його захисник постанову про закриття кримінального провадження не оскаржили.

За таких обставин немає підстав вважати, що докази під час здійснення досудового розслідування були отримані внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження. Отже відсутні передбачені ст.87 КПК України підстави для визнання отриманих під час досудового розслідування доказів недопустимими.

При цьому, слід зауважити, що слідів які б свідчили про застосування сили до ОСОБА_7 не виявлено, хоча в разі правдивості його версії про застосування фізичної сили потерпілим, враховуючи короткий проміжок часу між подіями 19 травня 2022 року та затриманням (27 травня 2022 року), такі сліди неодмінно були б виявлені.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 , стверджуючи про застосування сили щодо нього потерпілим, не зміг описати в які ділянки тіла останній завдавав удари, з якою силою та які саме тілесні ушкодження утворилися після цього. Також, обвинувачений не зміг послідовно описати яким чином відбувалася боротьба з ОСОБА_9 за рушницю. ОСОБА_7 в судовому засіданні на уточнюючі запитання вказав, що він «правою рукою схопився за ремінь, лівою за ствол, та намагався відвести від себе…». Водночас, обвинувачений не зміг пояснити як саме були розташовані руки потерпілого на рушниці, в чию сторону було розвернуте дуло рушниці, як саме впав потерпілий, хто натиснув на спусковий гачок, в якому положенні перебували учасники конфлікту в момент пострілу. Обвинувачений обмежився фразою: «він впав, і рушниця вистрілила». При намаганні уточнити в якому положенні перебував ОСОБА_7 відносно потерпілого на момент пострілу, обвинувачений відповів, що «пострілу зверху вниз не робив».

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив що під час боротьби, тримаючись за ствол лівою рукою, його права рука була ближче до ствольної коробки. За словами обвинуваченого, перебуваючи перед ОСОБА_9 у футболці та трусах, в стані душевного хвилювання та страху, припустив, що можливо він потягнув курок, що й призвело до вбивства.

Загалом показання обвинуваченого, надані під час судового провадження, кардинально відрізняються від тих, які він надавав під час всього досудового розслідування, у яких він повідомив про конфлікт з потерпілим та умисне вбивство останнього.

Щодо неодноразової зміни показань обвинуваченим, висування різних, суперечливих та кардинально протилежних версій події, суд враховує правову позицію сформовану ККС ВС у постанові від 10.09.2020 у справі № 555/2067/18, згідно якої якщо засуджений упродовж досудового розслідування та судового розгляду висував різні версії події кримінального правопорушення, які суперечили одна одній, то суд не зобов`язаний спростовувати кожну з них. Доведеною поза розумним сумнівом вважається та версія, яку було підтверджено належними допустимими доказами.

Надані під час судового провадження показання обвинуваченого не узгоджуються з низкою доказів.

Зокрема, з висновком додаткової судово-медичної експертизи №138-Д від 27.06.2022, згідно якого враховуючи характер і ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 слід вважати, що найбільш вірогідно потерпілий був звернутий лівою боковою поверхнею обличчя по відношенню до розташування зброї в момент пострілу. /а.с.196-199 т.1/

Також, такі показання обвинуваченого суперечать результатам слідчого експерименту, під час якого він не лише детально розповів, але й продемонстрував (відтворив) у якому саме положенні перебував потерпілий на момент здійснення пострілу, з якої відстані та положення ОСОБА_7 здійснив постріл у голову ОСОБА_9 , куди потрапили бризки крові від пострілу /а.с.137-147, 150-151 т.1/

Результати вказаного слідчого експерименту узгоджуються з висновком додаткової судово-медичної експертизи від 06.07.2022 №138-Д-1, згідно якого показання ОСОБА_7 дані ним під час проведення судово-медичного експерименту в якості підозрюваного від 27.05.2022, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 в частині характеру і механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть. /а.с.202 т.1/

При цьому суд враховує висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зроблені у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №740/3597/17, згідно яких приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту. Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК

Суд також звертає увагу на подальшу поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 після настання смерті потерпілого. Обвинувачений знайшов візок, обгорнув тіло потерпілого плівкою аби не забруднити візок, відвіз тіло на сміттєзвалище, де приховав труп, викинув забруднені кров`ю ковдру та подушки у ставок, повернувся до будинку, змив сліди крові та навіть відірвав шматок шпалер забруднений бризками крові після пострілу в потерпілого.

Така поведінка на думку суду є характерною для ретельного приховання слідів вчиненого злочину, і не є властивою людині, яка стала жертвою нападу і реалізувала своє право на необхідну самооборону.

Суд звертає увагу на надані під час судового розгляду показання обвинуваченого, згідно яких він пояснив, що не повідомив співмешканці ОСОБА_9 про смерть останнього, оскільки: «ОСОБА_13 не міг ходити і кричати по вулиці, що я вбив його і вивіз тіло». Такі показання свідчать про власне ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого діяння саме як до вбивства.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Однак, будь-які докази вчинення потерпілим ОСОБА_9 протиправного посягання щодо ОСОБА_7 відсутні. Немає жодних свідків або об`єктивних даних на підтвердження застосування сили потерпілим щодо ОСОБА_7 . Матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на момент затримання.

За таких обставин визначальним у поведінці ОСОБА_7 стало не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися) з мотивів особистої неприязні, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Завдання тяжкого тілесного ушкодження шляхом здійснення пострілу з вогнепальної зброї у життєво важливу частину тіла голову, свідчить про наявність у ОСОБА_7 умислу саме на вбивство потерпілого.

Таким чином, суд вважає правильною кваліфікацію та доведеним вчинення ОСОБА_7 відносно ОСОБА_9 злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Суд не знаходить підстав для зміни кваліфікації та не вбачає в діях ОСОБА_7 необхідної оборони, як підстави, що виключає злочинність діяння.

Щодо доводів сторони захисту стосовно порушення право ОСОБА_7 на захист, оскільки він фактично був затриманий та його тримали незаконно перші два дні, а протокол затримання ніхто не виписував, але його возили по ставкам, привозили на місце події, проводили з ним слідчі дії без ст. 208 КПК України. Він як захисник запрошений був на слідчий експеримент, а до цього ОСОБА_7 був без захисника.

Суд з такою позицією захисту погодитися не може, оскільки як вбачається з відеозапису протоколу обшуку від 25.05.2022 року, в ході виконання вказаної слідчої дії ОСОБА_7 перебував без кайданків, без конвою, вільно пересувався, добровільно та без примусу спілкувався з слідчими, видавав їм речі, і жодних заборон покидати місце проведення слідчої дії від жодної особи не отримував, наскільки це видно з відеозапису, а можливе доставлення ж до відділу поліції не свідчить про автоматичне набуття особою статусу затриманої, оскільки особа може бути, окрім затриманого, наприклад, свідком, потерпілим, заявником, тощо, а доставлення здійснюватися з багатьох причин, а не тільки для затримання за підозрою у скоєнні злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд відповідно до ст.65 КК України враховує фактичні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, з урахуванням, що життя людини, відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю і кожна людина має невід`ємне право на життя, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, як особа, на яку відсутні скарги та компрометуючі матеріали, є пенсіонером, особою похилого віку, осіб на своєму утриманні не має.

Згідно пред`явленого особі обвинувачення як обставина, яка пом`якшує покарання зазначено - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Проте з такою позицією обвинувачення суд не погоджується з наступних підстав.

Щире каяття засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого правопорушення, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, обвинувачений під час судового розгляду не висловив щирого осуду своєї поведінки, його ставлення до вчиненого виразилось лише у словах, а тому суд вважає, що така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 не свідчить про щире розкаяння особи у вчиненому. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_7 не проявилося щире каяття.

Крім того, під час досудового розслідування та судового розгляду особа дала різні за змістом показання щодо обставин події, а тому відсутні підстави вважати, що він активно сприяв розкриттю злочину.

На підставі наведеного суд вважає, що обставин, які пом`якшують покарання відповідно до положень ст.66 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України - не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України щодо ОСОБА_7 суд не вбачає та вважає, що саме таке покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Крім того, суд вважає, що обвинуваченому слід зарахувати у строк покарання його попереднє ув`язнення день за день з 27 травня 2022 року.

Матеріальна шкода відсутня.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілою ОСОБА_6 не пред`явлений, що не позбавляє права потерпілої, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно до ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2022 року на виявлене і вилучене в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи господарства житлового будинку АДРЕСА_2 та огляду прилеглої території до ставка Червоне, що знаходиться на території села Новооріхівка Лубенського району Полтавської області майно у кримінальному провадженні № 0000293 від 24.05.2022, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Згідно до ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року на вилучене 27.05.2022 року майно, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Документально підтверджені витрати на проведення експерти у кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Так, стороною обвинувачення надано висновки судово-балістичної та судової молекулярно-генетичної експертиз, а також підтверджено витрати на їх проведення.

Натомість, заявлений у обвинувальному акті висновок експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/117-22/6685-ФХД від 01.07.2022 та докази на підтвердження витрат на її проведення суду не надавалися, а тому підстави для їх стягнення з обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 27 травня 2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази:

- дві сокири зі слідами РБК, дві стамески, кувалда, змив з підлоги в кімнаті № 5, змив зі стіни над диваном біля вимикача світла в кімнаті № 8, штани сірого кольору зі слідами РБК в кімнаті № 7, змив з підлоги в кімнаті № 7, кросівки темно-синього кольору зі слідами РБК в кімнаті № 7, виріз із шпалер зі слідами РБК в кімнаті № 10, три вирізи з ліжка зі слідами РБК в кімнаті № 10, змив з дверей зі слідами РБК в кімнаті № 11, дві подушки зі слідами РБК, наволочка зі слідами РБК, ковдра чорно-коричневого кольору, футболка в сіро-синьо-чорну смужку, мисливська рушниця з написами «P.V» номер 2894, металеві предмети зовні схожі на набої в кількості 7 шт., металевий предмет зовні схожий на гільзу, дріб в кількості 5 шт., войлочні пижі в кількості 3 шт., картоні пижі в кількості 2 шт., клей «ПВА» ємністю 100 мл. та ганчірка рожево-чорного кольору, частина спортивної кофти «Lotto» синього кольору із підкладкою у вигляді сітки сірого кольору, частина светру червоного кольору, частина трусів, фрагмент ребра від трупа ОСОБА_9 знищити, після набрання вироком законної сили;

- ID картка на ім?я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_1 , зубна картка на ім?я ОСОБА_9 , ноутбук марки «Тoshiba» із зарядним пристроєм, золотий ланцюжок повернути потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2022 року на виявлене і вилучене в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи господарства житлового будинку АДРЕСА_2 та огляду прилеглої території до ставка Червоне, що знаходиться на території села Новооріхівка Лубенського району Полтавської області у кримінальному провадженні № 0000293 від 24.05.2022: - дві сокрири зі слідами РБК, дві стамески, кувалду, належні ОСОБА_7 - змив із підлоги в кімнаті № 5; - змив зі стіни над диваном біля вимикача світла в кімнаті № 8;- штани сірого кольору зі слідами РБК в кімнаті № 7;- змив із підлоги в кімнаті № 7;- кросівки темно-синього кольору зі слідами РБК в кімнаті № 7;- виріз зі шпалер зі слідами РБК в кімнаті № 10;- три вирізи з ліжка зі слідами РБК в кімнаті № 10;- ID-картку на ім`я ОСОБА_9 ;- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ; - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ;- зубна картка на ім`я ОСОБА_9 ;- ноутбук «Toshiba» із зарядним пристроєм;- змив з дверей зі слідами РБК в кімнаті № 11; дві подушки зі слідами РБК, наволочку зі сідами РБК, ковдру чорно-коричневого кольору, футболку в сіро-сино-чорну смужку, належні ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 червня 2022 року на вилучені 27.05.2022 року: мисливську рушницю з написами «Р.V» номер НОМЕР_2 , металеві предмети зовні схожі на набої в кількості 7 шт., металевий предмет зовні схожий на гільзу, клей «ПВА» ємністю 100 мл. та ганчірку рожево-чорного кольору, належні підозрюваному ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-22/6679-БЛ в сумі 1510,24 гривень (одна тисяча п`ятсот десять гривень 24 копійки), судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/117-22/6830-БД в сумі 3444,60 гривень (три тисячі чотириста сорок чотири гривні 60 копійок).

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1