Провадження 1-кп/193/16/22
В И Р О К
іменем України

10 листопада 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Софіївка кримінальне провадження за № 0000128 від 21.04.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак Республіки Башкортостан Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 наприкінці лютого 2020 року, перебуваючи в лісосмугі біля с. Нововасилівка (Софіївського) Криворізького району Дніпропетровської області, знайшов дві гранати, зокрема гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ та гранату РГН з запалом УДЗ, а також 20 набоїв калібру 5,45 мм. та один обріз мисливської рушниці з номером НОМЕР_1 зі спиляними стволами.

Після цього, ОСОБА_3 всі вище перелічені вибухові пристрої і речовини, вогнепальну зброю та бойові припаси переніс до власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де став зберігав у коморі.

20 квітня 2020 року за вищевказаною адресою працівниками Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за участю співробітників ВТУ ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд вищевказаного домоволодіння за правилами обшуку, легалізованого за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020, в ході якого в коморі на столі виявлені та вилучені предмети зовні схожих на: гранату РГД-5, гранату РГН, набої калібру 5,45 мм. в кількості 20 одиниць, обріз мисливської рушниці з номером НОМЕР_1 в якої стволи спиляні.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що наприкінці лютого 2020 року, перебуваючи в лісосмугі неподалік села Нововасилівка Софіївського району Дніпропетровської області, він знайшов дві гранати, РГД-5 та РГН з запалами, 20 набоїв калібру 5,45 мм. та обріз мисливської рушниці, які вирішив залишити собі з метою захисту своєї родини від нападу збройних формувань Російської Федерації на Україну, який, як він ще тоді був переконаний, у майбутньому неминуче настане. З цією метою він переніс вказані предмети до комори свого домоволодіння, де став їх зберігати. Здати виявлені вибухові пристрої та предмети добровільно до правоохоронних органів він не наважувався, оскільки боявся, що понесе невідворотне кримінальне покарання. У квітні 2020 року до його будинку з`явилися поліцейські, які з його дозволу, провели огляд домоволодіння та у приміщенні комори виявили та вилучили сховані ним гранати, патрони та обріз гладкоствольної рушниці. Наголосив, що у жодному разі він не мав намірів використовувати дану зброю та вибухові пристрої до мирних мешканців.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, за пропозицією сторін у справі, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, та оголошенням висновків судових балістичних експертиз і матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.
Так, окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні висновками судових балістичних експертиз, а саме:
- висновками судової вибухо-технічної експертизи Дніпровського НДЕКЦ МВС України № 19/104-11/1/113 від 29.04.2020, згідно якої наданий на дослідження предмет схожий на корпус гранати РГД-5, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин. Крім того, наданий на дослідження предмет схожий на запал УЗРГМ, є уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Наданий на дослідження предмет схожий на корпус гранати РГН є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, наступально гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин. Та врешті наданий на дослідження предмет схожий на запал УДЗ, є ударно-дистанційним запалом УДЗ, виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв (а.к.п 36-49);

- висновками судової експертизи зброї, складеної експертом Дніпровського НДЕКЦ МВС України за № 19/104-17/1/742 від 28.04.2020, згідно якого наданий на дослідження предмет схожий на обріз рушниці, вилучений 20.04.2020 в ході проведення огляду домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , є гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом рушниці, виготовленим з двоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ТОЗ-БМ», серійний заводський номер « НОМЕР_1 », 1965 року виготовлення, шляхом саморобного вкорочення стволів до залишкової довжини 390 мм. Обріз рушниці до стрільби придатний. (а.к.п 55-58);
- висновками судової експертизи зброї, складеної експертом Дніпровського НДЕКЦ МВС України №19/104-17/1/745 від 28.04.2020, згідно якої надані на дослідження 20 предметів схожих на патрони, виявлені та вилучені під час огляду місця події, за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , є боєприпасами - 5,45 мм. проміжними патронами зразка 1974 року, до бойової нарізної автоматичної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм., (автоматів «АК-74» «АКС-74» «АКС-74У», ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій). Вказані патрони виготовлені промисловим способом до стрільби придатні (а.к.п.62-66).

Дані докази суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення цього злочину саме обвинуваченим ОСОБА_3 , достовірність яких ні останній, ні його захисник у судовому засіданні не спростовували.
Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого у скоєні цього злочину.
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Сукупність досліджених доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_3 щодо виявлення та прихоплення з собою двох гранат РГД-5 та РГН з запалами, 20-ти набоїв калібру 5,45 мм. та обрізу мисливської рушниці зі спиляними стволами, перенесення їх до приміщення комори власного домоволодіння та зберігання їх там, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, які згідно з ч. 1 ст. 66 та ч. 1 ст. 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому судом під час розгляду кримінального провадження не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого злочину.
Крім тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, пенсіонер, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.
При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, приймає до уваги особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, перебуває у похилому віці (72 роки), має міцні соціальні зв`язки, зокрема одружений, має двох повнолітніх дочок та п`ять онуків, за місцем проживання характеризується позитивно, беручи до уваги позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.
Між тим, з огляду на те, що ОСОБА_3 , через свій достатньо похилий вік має посередній стан здоров`я, насамперед, як було видно у судовому засіданні, останній не може тривалий час стояти, а пересуватися самостійно і поготів, проживає у селі Нововасилівка Девладівської сільської ради, що за 30 км. від районного центру смт. Софіївка у якому розташовується місцевий орган з питань пробації, до того ж ОСОБА_3 проживає достатньо ізольовано і межі свого подвір`я майже не покидає, оскільки панічно боїться заразитися на вірусне захворювання COVID-19, через яке останній боявся з`являтися у людному місці, у тому числі прибувати за викликом до суду, суд з врахуванням пропозиції прокурора, дійшов висновку про можливість і доцільність у даному конкретному випадку, на час умовного відбуття обвинуваченим призначеного судом покарання, з метою реального його виконання ОСОБА_3 , не покладати на нього обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, у вигляді періодичної явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Мотиви ухвалення інших рішень.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, необхідності у його обранні ОСОБА_3 на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 на речові докази у справі, а саме: гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ; гранату РГН з запалом УДЗ; набої калібру 5,45 мм. в кількості 20 шт., набої до газового пістолету калібру 8 мм. в кількості 7 шт.; рушницю 12 калібру з номером НОМЕР_1 зі спиляними стволами та металеві кайданки, що були виявлені та вилучені під час огляду у обвинуваченого (а.к.п. 29-30).
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у провадженні, понесені на залучення експертів та проведення балістичних експертиз за № 19/104-11/1/113 від 29.04.2020 у розмірі 1634,50 грн., за № 19/104-17/1/742 від 28.04.2020 у розмірі 1144,15 грн. та за №19/104-17/1/745 від 28.04.2020 у розмірі 980,70 грн., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави (а.к.п. 35,54,61).
Долю речових доказів, вирішити у відповідності до приписів п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України, зокрема їх знищити.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.2 ч.3, п.2 ч.1 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, понесені за проведення судових (балістичних) експертиз за № 19/104-11/1/113 від 29.04.2020 у розмірі 1634,50 грн., за № 19/104-17/1/742 від 28.04.2020 у розмірі 1144,15 грн. та за №19/104-17/1/745 від 28.04.2020 у розмірі 980,70 грн., а всього на загальну суму 3 759 (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 35 копійок.
Арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 на речові докази - скасувати.
Речові докази: гранату РГД-5, що запакована в пакет Національна поліція України «Вибухотехнічна служба» № АВ 1003776 з запалом УЗРГМ 26-71 (пакет НПУ "ВС" № АВ 1003778), гранату РГН (пакет НПУ «ВТС» № АВ 1003777, з запалом УДЗ С-1-92 (пакет НПУ «ВТС» № АВ 1003775, набої калібру 5,45 мм. в кількості 20 шт. (пакет НПУ № 7202795), набої до газового пістолету калібру 8 мм. в кількості 7 шт. (пакет «НПУ» № 0065709), рушницю 12 калібру з номером НОМЕР_1 зі спиляними стволами та металеві кайданки без маркування (а.к.п. 25,67), - знищити.
Матеріали кримінального провадження за № 0000128 від 21.04.2020 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/627/20 (провадження №1-кп/193/16/22).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1