Справа № 308/9785/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням у березні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , без чіткого розподілу ролей, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, а саме за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням технічного пристрою, який був підключений до мережі Інтернет, приєдналися до каналу «Чат взаємодопомоги УВС» в додатку Telegram під нікнеймом « ОСОБА_9 » та запропонували ОСОБА_10 купити кришку ствольної коробки Fabdefense та кнопку РТТ, на загальну суму 6 300 гривень, повідомивши, що обов`язковою умовою є передоплата даного товару, яку ОСОБА_10 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_11 , яка насправді перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

В подальшому 20.08.2022 близько 15:20 години ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , продовжуючи злочинні дії, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, шляхом обману, замість вказаного товару поставили у відправлення та відправили з товарно-транспортною накладною № 5429 ОСОБА_10 фарби гуашеві в кількості 16 шт., а остання, в свою чергу, 20.08.2022 о 13:53 годині перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3150 грн. Однак, зазначену посилку ОСОБА_10 не отримала, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 здійснили в електронному кабінеті користувача додатку ТОВ «Нова пошта» повернення відправлення посилки з ТТН № 5429, а також не повернули потерпілій гроші в сумі 3150 грн, якими розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріального збитку на суму 3150 грн.

Крім того, встановлено, що у березні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мобільного мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

28.03.2022 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram», telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зробив оголошення у вище вказаному telegram-каналі про намір придбати шолом марки «FAST».

В подальшому, 30.03.2022 близько 19:04 годині ОСОБА_4 під ім`ям ОСОБА_13 надіслав до ОСОБА_12 смс-повідомлення в мобільному додатку «Telegram» з пропозицію продати вищевказаний шолом останньому. Після чого, вводячи в оману потерпілого, запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_12 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_4 , видану АТ «Альфа-банк» на ім`я ОСОБА_8 , будучи в ході електронного листування запевненим в дійсності отримання покупки. В подальшому о 19:15 годині 30.03.2022 ОСОБА_12 перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 5503,00 грн. В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , отримавши від потерпілого зазначені грошові кошти, будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 5503,00 грн.

Крім того, встановлено, що у травні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_14 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрували у мобільному додатку «Telegram» telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », після чого останніми опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у своєму розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 06.05.2022 близько 17:40 години ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знайшла в мобільному додатку менеджері «Telegram» обліковий запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщене ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку «Telegram» продавцю даного telegram-каналу, який був зареєстрований в даному додатку під ім`ям « ОСОБА_16 », в якому повідомила про свій намір придбати військові шоломи. В подальшому ОСОБА_4 під іменем « ОСОБА_17 », вводячи в оману потерпілу, запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї вартості товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_5 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_15 , будучи запевнена в дійсності отримання покупки вказаного товару, 06.05.2022 о 17:40 годині перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 8600,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_15 матеріального збитку на суму 8600,00 грн.

Крім того, у травні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, з зареєстрували в мобільному додатку менеджері «Telegram» telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », після чого, останніми опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 10.05.2022 близько 13:30 години ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 знайшла в мобільному додатку месенджері «Telegram» обліковий запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщене ОСОБА_4 та ОСОБА_14 та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку менеджері «Telegram» продавцю, який був зареєстрований в даному додатку під ім`ям « ОСОБА_16 », в якому повідомила про свій намір придбати військові шоломи. В подальшому ОСОБА_4 під іменем « ОСОБА_17 », вводячи в оману потерпілу, запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата розмірі 100 % всієї суми, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_6 , видану АТ «Акцент банк» на ім`я ОСОБА_14 . В подальшому о 13:49 годині 10.05.2022 та о 16:42 год. 10.05.2022 ОСОБА_19 , будучи запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку двома переказами грошові кошти у розмірі 1940,00 грн. та 1611,00 грн. відповідно. Далі, отримавши від потерпілої зазначені грошові кошти, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_18 , матеріального збитку на загальну суму 3551,00 грн.

Крім того, у травні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », після чого, останніми опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 12.06.2022 близько 11:20 години ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», обліковий запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розміщене ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку менеджері «Telegram» продавцю, який був зареєстрований в даному додатку під ім`ям « ОСОБА_21 », в якому повідомила про свій намір придбати тепловізор. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 в зазначеному telegram-каналі під іменем « ОСОБА_21 », вводячи в оману потерпілу ОСОБА_20 , запевнили останню у наявності у нього даного товару та повідомили, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата розмірі 100 % всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_7 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_22 , яка перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_4 , та ОСОБА_14 .. Далі, о 16:32 годині 12.06.2022 ОСОБА_20 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 2010,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_20 матеріального збитку на загальну суму 2010,00 грн.

Крім того, встановлено що у серпні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням невстановленої електронно-обчислювальної техніки, яка була підключена до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

18.08.2022 ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », зареєстрований ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , де зробив оголошення про намір придбати кронштейн для військової оптики.

В подальшому, 18.08.2022 близько 15:10 години ОСОБА_4 і ОСОБА_8 під нік-неймом « ОСОБА_24 » надіслали ОСОБА_23 смс-повідомлення в зазначеному telegram-каналі з пропозицію продати вищевказаний кронштейн останньому. Після чого, ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , вводячи в оману потерпілого, запевнив останнього у наявності даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_23 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_8 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_25 , яка в дійсності перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_8 . У подальшому о 11:59 год. 19.08.2022, ОСОБА_23 , будучи запевненим в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3300,00 грн. Далі, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими від ОСОБА_23 грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли останньому матеріального збитку на загальну суму 3300,00 грн.

Крім того, встановлено, що у серпні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , без чіткого визначення ролей, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням невстановленої електронно-обчислювальної техніки, підключеної до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому містилась інформація про продаж військового спорядження, а саме коліматорного прицілу до автомату «АКС 74», не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

18.08.2022 ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_10 знайшов в мобільному додатку менеджері «Telegram» telegram-канал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрований ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зробив оголошення на вище вказаному telegram-канал під про намір придбати коліматор до автомату «АКС 74».

В подальшому, 18.08.2022 близько 19:11 години, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в мобільному додатку «Telegram», під ім`ям ОСОБА_24 надіслали смс-повідомлення ОСОБА_26 з пропозицію продати вищевказаний приціл останньому. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вводячи в оману потерпілого запевнили його у наявності даного товару та повідомили, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми, яку ОСОБА_26 має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_8 , видану АКБ «Конкорд» на ім`я ОСОБА_25 , яка в дійсності перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . У подальшому, 19.08.2022, будучи запевненим в дійсності отримання покупки, ОСОБА_26 перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , отримавши від потерпілого грошові кошти, будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконали та розпорядилися отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_26 матеріального збитку на загальну суму 3300,00 грн.

Слідчий зазначає, що таким чином, встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки

Крім того, у клопотанні вказано на те, що у квітні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_11 », після чого опублікував оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, у квітні 2022 року ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_11 », створений ОСОБА_4 , та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» до особи ОСОБА_28 , в якому повідомила про свій намір придбати п`ять пар тактичних навушників «Razor Slim Electronic Muff». В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_29 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_27 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_9 , видану АТ «Акцент-банк». Далі, о 10:26 год. 05.04.2022 ОСОБА_27 , будучи в ході електронного листування запевненою в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 2250,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 створив у мобільному додатку «Нова пошта» номер НОМЕР_10 і відправив його ОСОБА_27 , з метою запевнення останньої у дійсності відправки даного товару, проте даний товар не направив до потерпілої та не мав наміру у направленні такого. Тим самим ОСОБА_4 не виконав своїх обов`язків, що до відправки замовленого товару, а розпорядився отриманими грошима на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_27 матеріального збитку на загальну суму 2250,00 грн.

Крім того, у квітні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого, опублікував оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, у квітні 2022 ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створений ОСОБА_4 , після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» до особи ОСОБА_28 , в якому повідомив про свій намір придбати бронежилет. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_29 , вводячи в оману потерпілого ОСОБА_31 , запевнив останнього у наявності у них даного товару та повідомив що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_11 , видану АТ «Восток банк». Далі, о 12:43 год. 13.04.2022 ОСОБА_32 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 1500,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_33 матеріального збитку на загальну суму 1500,00 грн.

Крім того, у квітні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ОСОБА_34 », після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, у квітні 2022 ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ОСОБА_34 » створений ОСОБА_4 , та після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» до особи ОСОБА_28 , в якому повідомив про свій намір придбати коробку для патронів до «ПКМ». В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі представившись ОСОБА_29 , вводячи в оману потерпілого ОСОБА_36 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_12 , видану АКБ «Конкорд». Далі, о 07:35 год. 20.04.2022 ОСОБА_37 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 1290,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_38 матеріального збитку на загальну суму 1290,00 грн.

Крім того, у травні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ОСОБА_34 », після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 02.05.2022 ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ОСОБА_34 », створений ОСОБА_4 , та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» адміністратору даного каналу ОСОБА_40 , в якому повідомила про свій намір придбати 140 банок тушкованого м`яса для потреб ЗСУ. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_41 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_42 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_13 , видану АКБ «Конкорд». Далі, о 16:09 год. 02.05.2022 ОСОБА_43 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 1900,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_44 матеріального збитку на загальну суму 1900,00 грн.

Крім того, у травні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

В подальшому, у травні 2022 ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_11 », створений ОСОБА_4 та після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» до особи ОСОБА_28 , якому повідомив про свій намір купити формений одяг. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_29 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_46 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_14 , видану АТ «Акцент банк». Далі, о 16:09 год. 11.05.2022 ОСОБА_46 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 15276,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_46 матеріального збитку на загальну суму 15276,00 грн.

Крім того, у червні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_17 », після чого, опублікував оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, у червні 2022 року ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_17 », створений ОСОБА_4 , після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу на ім`я ОСОБА_48 , в якому повідомила про свій намір придбати п`ять комплектів тактичної форми. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись менеджером даного каналу на ім`я ОСОБА_48 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_49 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомили, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_15 , видану АТ КБ «Приватбанк». Далі, у 24 червня 2022 року ОСОБА_50 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 66000,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 створив у мобільному додатку «Нова пошта» номер товаротранспортної накладної № 6955 і відправив його ОСОБА_51 , з метою запевнення останньої у про відправку даного товару, проте в дійсності даний товар не відправляв та не мав наміру відправляти до потерпілої. Тим самим ОСОБА_4 не виконав своїх обов`язків, що до відправки замовленого товару, а розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_51 матеріального збитку на загальну суму 66000,00 грн.

Крім того, у червні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал «My name is….», після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 25.06.2022 ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_20 ….», створений ОСОБА_4 , після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу на ім`я ОСОБА_53 , в якому повідомив про свій намір придбати плитоноску. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись менеджером даного каналу на ім`я ОСОБА_53 , вводячи в оману потерпілого ОСОБА_54 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_16 , видану АКБ «Конкорд». Далі, о 11:51 год. 25.06.2022 ОСОБА_55 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 1000,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_56 матеріального збитку на загальну суму 1000,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 03.07.2022 близько 22:40 год. ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , знайшов в соціальній мережі «Фейсбук» посилання « ІНФОРМАЦІЯ_23 », через яке перейшов в мобільний додаток «Telegram», на telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », створений ОСОБА_4 , та після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку менеджері «Telegram» менеджеру даного каналу, в якому повідомив про свій намір придбати зарядний пристрій «Solar power Medel SP3 - T 6000». В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись менеджером даного каналу, вводячи в оману потерпілого ОСОБА_58 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата розмірі 100 % всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_17 , видану АКБ «Конкорд». Далі, о 22:50 год. 03.07.2022 ОСОБА_59 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3500,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_60 матеріального збитку на загальну суму 3500,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал «My name is….», після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 04.07.2022 ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_24 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_20 ….» створений ОСОБА_4 , та після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу, в якому повідомив про свій намір придбати штани «АГРЕССОР М14». В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі представившись, менеджером даного каналу, вводячи в оману потерпілого ОСОБА_62 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_18 , видану АТ КБ «Приватбанк». Далі, о 13:42 год. 04.07.2022 ОСОБА_62 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 600,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_62 матеріального збитку на загальну суму 600,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », після чого опубліковав оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 06.07.2022 ОСОБА_63 , ІНФОРМАЦІЯ_25 , знайшов в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », створений ОСОБА_4 , після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу, в якому повідомив про свій намір придбати плитоноску, три магазини та «РПС». В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись менеджером даного каналу, вводячи в оману потерпілого ОСОБА_64 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_19 , видану АТ «Універсал банк». Далі, о 10:19 год. 06.07.2022 ОСОБА_65 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 9240,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_64 матеріального збитку на загальну суму 9240,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими, коштами шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_26 », після чого опублікував оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 04.07.2022 ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_27 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_26 », створений ОСОБА_4 , та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу, в якому повідомила про свій намір придбати каремат для потребу ЗСУ. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись менеджером даного каналу, вводячи в оману потерпілу ОСОБА_67 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є передплата в розмірі 100 % всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_20 , видану АКБ «Конкорд». Далі, о 15:04 год. 03.07.2022 ОСОБА_67 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 2800,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_67 матеріального збитку на загальну суму 2800,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », після чого опублікував оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 18.07.2022 ОСОБА_68 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_21 », створений ОСОБА_4 , після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram», в якому повідомила про свій намір придбати артилерійські бусолі ПАБ - 2АМ. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, не називаючи ніяких своїх анкетних даних, вводячи в оману потерпілу ОСОБА_69 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_21 , видану АТ КБ «Приватбанк» Далі, о 08:20 год. 19.07.2022 ОСОБА_70 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 3290,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_71 матеріального збитку на загальну суму 3290,00 грн.

Крім того, у липні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_3 , який був підключений до мережі Інтернет, зареєстрували в мобільному додатку «Telegram»», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, 23.07.2022 ОСОБА_72 , ІНФОРМАЦІЯ_29 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », створений ОСОБА_4 та після чого надіслала смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» менеджеру даного каналу ОСОБА_40 , в якому повідомила про свій намір придбати військовий шолом. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_41 , вводячи в оману потерпілу ОСОБА_73 , запевнив останню у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку остання має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_18 , видану АТ КБ «Приватбанк». Далі, о 16:25 год. 23.07.2022 ОСОБА_73 , будучи в ході електронного листування запевнена в дійсності отримання покупки, перерахувала на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 880,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілої грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_73 матеріального збитку на загальну суму 880,00 грн.

Крім того, у серпні 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, яка була підключена до мережі Інтернет, зареєстрував в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_30 », після чого, останнім опубліковано оголошення про продаж військового спорядження, не маючи при цьому у розпорядженні даного спорядження та не маючи реального наміру виконання умов оголошення.

В подальшому, у серпні 2022 року ОСОБА_74 , ІНФОРМАЦІЯ_31 , знайшла в мобільному додатку «Telegram», telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_30 », створений ОСОБА_4 та після чого надіслав смс-повідомлення в мобільному додатку месенджері «Telegram» до особи ОСОБА_75 , в якому повідомив про свій намір придбати пару тактичних берців. В подальшому, ОСОБА_4 в зазначеному telegram-каналі, представившись ОСОБА_76 , вводячи в оману потерпілого ОСОБА_77 , запевнив останнього у наявності у нього даного товару та повідомив, що обов`язковою умовою покупки даного товару є часткова передплата від всієї суми товару, яку останній має перерахувати на банківську картку № НОМЕР_22 , видану АТ КБ «Приватбанк». Далі, о 22:59 год. 13.08.2022 ОСОБА_78 , будучи в ході електронного листування запевнений в дійсності отримання покупки, перерахував на вищевказану банківську картку грошові кошти у розмірі 450,00 грн. В подальшому, отримавши від потерпілого грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків щодо відправки замовлення не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_79 матеріального збитку на загальну суму 450,00 грн.

Слідчий зазначає, що таким чином, встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, - а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав предмет схожий на пістолет з маркуванням «Stalker M906-UK» і залишив його у своєму тимчасовому помешканні за адресою АДРЕСА_3 та у такий спосіб придбав та зберігав його без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав у своєму тимчасовому помешканні, за вищевказаною адресою, даний пістолет, допоки 24.11.2022 в ході проведення обшуку в даній квартирі останній був виявлений та вилучений працівниками Національної поліції України.

Вилучений у ході вказаного обшуку предмет є коротко ствольною гладко ствольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом «Stalker M906-UK» калібру 9 мм Р.А., виготовлений промисловим способом із подальшим внесенням до його конструкції змін в саморобний спосіб, а саме: видалено ствольну заглушку, у середину ствола встановлено наскрізну саморобну металеву трубку, якою заглушено газовивідний отвір.

Таким чином, встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - а саме придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

У клопотанні вказано на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є тяжким, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Крім того, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє 02.06.2022 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільненого з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, тобто він усвідомлює, що йому загрожує реальна міра покарання у випадку засудження;

незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, зокрема, ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_77 ОСОБА_69 , ОСОБА_73 , ОСОБА_67 , ОСОБА_64 , ОСОБА_62 , ОСОБА_59 , ОСОБА_54 , ОСОБА_49 , ОСОБА_42 , ОСОБА_82 , ОСОБА_31 , ОСОБА_27 , свідків, інших підозрюваних, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, які будуть встановлені, тим самим схиляти їх до зміни даних слідству показань. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, як самостійно, так із іншими співучасниками у провадженні. Так, згідно з довідкою про судимість від 07.11.2022, ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим, востаннє на підставі вироку суду 02.06.2022 Ужгородським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - звільненого з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, і під час іспитового строку підозрюється вчиненні нових кримінальних правопорушень. Даний факт свідчить про відсутність у підозрюваного бажання стати на шлях виправлення та вказує на те, що може вчинити нові кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі.

Слідчий у клопотанні вказує, що у даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків та позитивної репутації в суспільстві, не має законних джерел існування, в той же час продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення та не бажає ставати на шлях виправлення, тому і далі існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

На переконання слідчого, аналіз особистості ОСОБА_4 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, та не бажання припиняти вчинення кримінальних правопорушень та ставати на шлях виправлення.

У клопотанні вказано на те, що вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі ним дотримані не будуть, та не гарантують що підозрюваний не продовжить вчинення нових кримінальних правопорушень. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України через їхню правову природу.

Слідчий зазначає, що даний запобіжний захід також позбавляє підозрюваного можливості перешкодити кримінальному провадженню, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників кримінального провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Як вказує слідчий, таким чином, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу». Враховуючи діючий воєнний стан в Україні, вказані кримінальні правопорушення, в який підозрюється ОСОБА_4 , спричинили значний суспільний резонанс у суспільстві, що виправдовує застосування до підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей ст.ст.40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

27.01.2023 року від захисника підозрюваного - ОСОБА_5 , надійшли заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, захисник зазначає, що ОСОБА_4 заперечує своє відношення до шахрайських дій, про які зазначено в клопотанні про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою та підозрі за ч.3 ст.190 КК України.

При цьому у запереченнях вказано на те, що підозра за ч.3 ст. 190 КК України обґрунтована щодо ОСОБА_4 доказами, які здобуті з порушенням істотних прав та свобод останнього (право на повагу до житла ст.8 Конвенції), а саме завдяки інформації, що містилася в мобільних телефонах, які були вилучені в ході несанкціонованого обшуку житла підозрюваного 25.07.2022 р. за адресою АДРЕСА_4 .

Адвокат вказує на те, що , 25.07.2022 р. близько 14.00 год. до будинку за адресою АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_4 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_14 , прийшли працівники поліції з обшуком без ухвали суду, у ході якого були вилучені ряд речей, серед яких мобільні телефони, інформація з яких ставиться в провинну підозрюваному ОСОБА_4 . Після проведення несанкціонованого обшуку слідчим складено Протокол обшуку від 25.07.2022 р. Після несанкціонованого обшуку поліцейські повідомили ОСОБА_4 та його співмешканці, що їм потрібно буде пройти з ними до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області (м.Ужгород, вул.Гагаріна,10а), на що ОСОБА_4 спитав чи вони є затримані, на що отримав відповідь від поліцейських що так. ОСОБА_4 та його співмешканка змушені були підкоритися вимогам поліцейських та поїхати разом з ними до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. Гагаріна,10а). В Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області затримані пробули близько 3-4 годин, де їх усно розпитували. Після цього, їм повідомили, що їх відвезуть до інших працівників поліції та будуть там їх допитувати у відділі з розслідування кіберзлочинів, який знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Можайського,3. Затриманих перевезли за адресою м.Ужгород, вул. Можайського, 3. Там з ними розмовляли.

У запереченнях вказано на те, що ОСОБА_4 почав вимагати адвоката або щоб їх відпустили. Адвоката їм не було забезпечено. Близько 21.00 год. 25.07.2022 р. їх відпустили. Жодних документів за їх участі не було складено. Адвокат стверджує, що працівники поліції 25.07.2022 р. в період часу близько з 14.00 по 21.00 год. фактично затримали ОСОБА_4 ..

Також вважає, що обшук у житлі ОСОБА_4 відбувався як у осіб підозрюваних у вчинені злочинів, тому на думку захисника ОСОБА_4 отримав фактично статус підозрюваного з 25.07.2022 р. у зв`язку із проведенням в нього несанкціонованого обшуку та фактичного затримання (хоч і без складання протоколу затримання підозрюваної особи), а не як вважає орган досудового розслідування з 24.11.2022 р. Враховуючи все вищенаведене, адвокат вказує на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №0000572 внесеного до ЄРДР 27.05.2022 р. безповоротно минув.

Окрім того, адвокат вважає, що постанова про продовження строку досудового розслідування прокурора у кримінальному провадженню №0000572 внесеного до ЄРДР 27.05.2022 р. є незаконною.

Адвокат зазначає, що обирати найсуворіший запобіжний захід є незаконно. Вважає, що пред`явлення підозри за ч.3 ст. 190 КК України та за ч.1 ст. 163 КК України є незаконною та необґрунтованою і припущенням та спрямована виключно на необхідність обрання відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Захисник зазначає, що, підозра є необґрунтована, що не дає можливість застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід - тримання під вартою.

Окрім того в запереченнях вказано і на відсутність, на переконання адвоката, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу на які вказує слідчий, а саме вказує на те, що: підозрюваний не планує переховуватися від слідства та суду, вважає що іншого не доведено;. підозрюваний не може та не планує незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; підозрюваний не може та не планує перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; слідчий також зазначає, що є вагомі докази ніби вчинення Підозрюваним інкримінованого йому злочину. Однак, ст.177 КПК України не відносить це посилання слідчого до ризиків, які дають підставу для застосування запобіжного заходу. Це посилання стосується обґрунтованості підозри, яка ним зазначається, що не є такою.

Вважає наведені у клопотанні ризики, не конкретними та не підтвердженні певними доказами (тобто є припущеннями).

На переконання адвоката слідчий жодним чином не обґрунтовує неможливість обрання підозрюваному особисте зобов`язання чи домашній арешт у вечірній час, а тільки тримання під вартою, що порушує права підозрюваного. А тому на підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 181,183 КПК України, керуючись ст. 199 КПК України, просить: відмовити у задоволенні клопотанні слідчого щодо обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задоволити, зазначив, що в клопотанні допущено описку, просив правильним вважати: «Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 та ч.1 ст. 263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Окрім того прокурором для приєднання до матеріалів справи додано витяг з ЄРДР від 24.01.2023, та постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань. Просив при розгляді клопотання врахувати, що ОСОБА_4 постійно змінює місце проживання.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає підозру необґрунтованою. При цьому просив врахувати, що ОСОБА_4 , жодного разу не викликали для допиту у період з листопада та по 24.01.2023 року. Він дійсно змінив місце свого поживання, та на даний час проживає разом з бабусею та сестрою, тимчасово проживав за адресою де проводився обшук 24.11.2022 року. Вважає, що клопотання є необґрунтоване. Вважає, що підстави для обрання запобіжного саме у вигляді тримання під варту немає.

Щодо неявки ОСОБА_4 в судове засідання призначене на 27.01.2023, просив визнати поважними причини такої неявки. Зокрема зазначив, що ОСОБА_4 звернувся в травмпункт у зв`язку із тим що травмував ногу, для приєднання до матеріалів справи просив приєднати довідку КНП «ЦЕНТРАЛЬНА МІСЬКА ЛІКАРНЯ» УЖГОРОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Просив при розгляді клопотання врахувати його письмові заперечення від 27.01.2023 року.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, заперечив проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що не має взагалі можливості впливати на потерпілих оскільки телефон вилучений, його за період з 25.07.2022 по день розгляду клопотання не викликав слідчий, він за викликом приходив до поліції для здачі відбитків пальців самостійно, коли його викликали. Дійсно проживав тимчасово за місцем проведення обшуку 24.11.2022 року за адресою ОСОБА_83 разом зі своєю співмешканкою. На даний час проживає разом з бабусею та сестрою за адресою фактичного проживання АДРЕСА_2 . На даний час в суді розглядається інше кримінальне провадження, в якому не допускав жодних порушень, один раз не з`явився на судове засідання коли захворів на ковід разом зі цивільною дружиною.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572.

Згідно матеріалів клопотання 24.11.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду Д-3, - 29.07.2022 ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_84 , у кримінальному провадженню № 0000572 від 27.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку згідно ст. 233 КПК України - відмовлено. При цьому в ухвалі констатовано, що оскільки обшук за адресою: в АДРЕСА_4 , проведено в порядку ч.1. ст. 233 КПК України за добровільною згодою особи, яка володіє майном і додаткового узаконення не потребують, а тому необхідності в наданні дозволу (узаконення) на проведення обшуку немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання відмовлено з цих підстав.

Згідно протоколу обшуку від 25.07.2022 року, було проведено обшук в АДРЕСА_4 за місцем перебування ОСОБА_85 та ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_86 добровільно видала два мобільні телефони марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_2 imei2 НОМЕР_23 , який з її слів належить ОСОБА_4 , а також марки «Iphone 11» imei1 НОМЕР_24 imei2 НОМЕР_25 .

24.01.2023 постановою прокурора матеріали досудових розслідувань №0000018 від 04.01.2023, №0000019 від 04.01.2023 №0000020 від 04.01.2023, №0000021 від 04.01.2023 №0000022 від 04.01.2023, №0000023 від 04.01.2023, №0000024 від 04.01.2023, №0000025 від 04.01.2023, №0000026 від 04.01.2023, №0000027 від 04.01.2023, №0000028 від 04.01.2023, №0000029 від 04.01.2023, №0000030 від 04.01.2023, №0000132 від 17.01.2023, №0000169 від 20.01.2023,- підслідні слідчим Національній поліції України, об`єднано у одне кримінальне провадження якому присвоєно основний №0000572.

Згідно постанови від 20.01.2023 про продовження строку досудового розслідування, що міститься в матеріалах клопотання, в.о. обов`язків керівника окружної прокуратури ОСОБА_87 , продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 24.02.2023.

При цьому слід зазначити, що відповідно до положень ч. ч.1,3 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину 24.11.2022, таким чином строк досудового розслідування мав би закінчитись 24.01.2023 року, разом із тим, в.о. обов`язків керівника окружної прокуратури ОСОБА_87 , продовжено постановою від 20.01.2023 строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 24.02.2023.

Відомостей про вручення ОСОБА_4 25.07.2022 повідомлення про підозру не надано.

Вказане спростовує доводи захисника щодо закінчення строків досудового розслідування.

Крім цього, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав предмет схожий на пістолет з маркуванням «Stalker M906-UK» і залишив його у своєму тимчасовому помешканні за адресою АДРЕСА_3 та у такий спосіб придбав та зберігав його без передбаченого законом дозволу.

За вищевказаною адресою, даний пістолет 24.11.2022 в ході проведення обшуку в даній квартирі був виявлений та вилучений працівниками Національної поліції України, згідно протоколу обшуку від 24.11.2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 18.11.2022 року.

Вилучений у ході вказаного обшуку предмет згідно висновку експерта від 14.12.2022 року є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «Stalker M906-UK» калібру 9 мм Р.А., виготовлений промисловим способом із подальшим внесенням до його конструкції змін в саморобний спосіб, а саме: видалено ствольну заглушку, у середину ствола встановлено наскрізну саморобну металеву трубку, якою заглушено газовивідний отвір.

24.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та ч.1 ст. 263 КК України - а саме придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1, п.4, 5 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 та ч.1 ст. 263 КПК України.

Зокрема обґрунтованість підозри підтверджується протоколом обшуку від 25.07.2022 року, протоколом огляду від 30.07.2022,протоколами допиту потерпілих: ОСОБА_73 , ОСОБА_88 , ОСОБА_31 , ОСОБА_89 , ОСОБА_55 , ОСОБА_90 , ОСОБА_46 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який вказує про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190 КК України.

Так ОСОБА_8 , згідно протоколу допиту від 07.12.2022, вказав на те, що ОСОБА_4 , запропонував йому заробити гроші. А саме ОСОБА_91 повідомив його що йому ОСОБА_8 , має відправляти посилки. Посилки він збирав вдома, самостійно із сміття та непотрібних речей. Номера ТТН кидав йому в додаток «Телеграм» саме ОСОБА_91 . Після того як ОСОБА_8 , відправляв посилку, фото квитанції відправляв ОСОБА_92 . ОСОБА_8 , мав отримувати гроші за відправлення посилок.

Також зазначив, що він знімав із своєї картки грошові кошти, які перерахував йому ОСОБА_4 , які в подальшому віддав останньому. Окрім того, він зазначає, що ОСОБА_4 також, за його проханням передав свої банківські картки, для перерахування грошових коштів саме ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів клопотання, в ході проведення санкціонованого обшуку, а саме на підставі ухвали від 18.11.2022 року, в квартирному приміщенні, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке належить на праві власності ОСОБА_93 , в якому тимчасового проживали ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_94 ІНФОРМАЦІЯ_32 виявлено та вилучено окрім іншого Пістолет з позначенням «Stalker» 9 мм., № НОМЕР_26 , який згідно висновку експерта від 14.12.2022 року №СЕ-19/107-22/11141-БЛ є короткоствольною гладкоставольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «Stalker М906-UK» калібру 9 мм. Р.А., з серійним номером «№ НОМЕР_27 » (країна-виробник Туреччина) виготовлений промисловим способом із подальшим внесенням до його конструкції змін в саморобний спосіб.

Твердження сторони захисту про відсутність підстав вважати вилучений та виготовлений промисловим способом із подальшим внесенням до його конструкції змін в саморобний спосіб пістолет належним підозрюваному ОСОБА_4 на даному етапі досудового розслідування є передчасним, оскільки на даний час триває перевірка відповідних обставин у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

При розгляді клопотання, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення. Так, на переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені ним кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується, наявними у матеріалах клопотання протоколами допитів потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також зі змісту допиту підозрюваного ОСОБА_8 , з яких вбачається наявність самої події кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, протоколами обшуку від 25.07.2022 та від 24.11.2022, огляду від 30.11.2022, експертним висновком від 14.12.2022 №СЕ-19/107-22/11141-БЛ.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаних кримінальних правопорушень.

Щодо твердження захисника, що в клопотанні слідчим не зазначено ч.1 ст. 263 КК України, то слід зазначити що в судовому засіданні прокурор просив врахувати, що у вступній та в прохальній частинах клопотання допущено описку та не вказано ч.1 ст. 263 КК України, хоча 24.01.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 та ч.1 ст. 263 КК України. Копія повідомлення долучена до матеріалів клопотання.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України а також у - ч.1 ст. 263 КК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до наявних у матеріалах клопотання доказів слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати що до скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 та ч.1 ст. 263 КК України може бути причетний ОСОБА_4 ..

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

При цьому слід зазначити, що на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваній особі.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, оскільки, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, яке згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Також, санкція ч.1 ст. 263 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190, ч. 1 т. 263 КК України лише 24.01.2023, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, останній перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Разом із тим слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання не доведено наявність ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Наявність ризику продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, є необґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення жодним чином неумотивовано на підставі та у зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, враховуючи що всі обставини та події кримінального правопорушення, висновки експертиз, по якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 мали місце до такого повідомлення про підозру. При цьому, від дати події кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному та дати повідомлення про підозру, пройшло понад два місяці, відомостей того, що за вказаний проміжок часу підозрюваним вчинено інше кримінальне правопорушення чи продовжено вчинення кримінального правопорушення в якому його підозрюють в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано. Відомостей того, що раніше ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду, стороною обвинувачення не надано. Заявляючи про наявність зазначених ризиків, ні слідчий, ні прокурор, не доводять ці обставини належними засобами.

Разом з тим, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а на даний час обґрунтовано підозрюється за ч. 3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України, вказане свідчить, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а тому існує ризик, що перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні не є доведеним, оскільки стороною обвинувачення не було надано достатніх доказів того, що ОСОБА_4 вже намагався або буде намагатися в майбутньому безпосередньо, або через довірених осіб здійснювати вплив на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, у судовому засіданні доказів для обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний має на меті застосовувати вплив відносно потерпілих, які проживають за межами Закарпатської області, та свідків, про яких саме взагалі не зазначається в клопотанні, сторонами надано не було.

Разом із тим слідчий суддя вважає недоведеним, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Тому такі висновки слідчого та прокурора є лише припущеннями, не підтвердженими жодними доказами.

Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою, як запобіжного заходу, прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, сама лише тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Небезпека переховування обвинуваченого (підозрюваного) не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

При цьому при розгляді клопотання слідчий суддя враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність у нього утриманців; раніше притягався до кримінальної відповідальності, зі слів підозрюваного постійного місця роботи не має, допомагає батько, який проживає окремо; має місце реєстрації, та має місце постійного проживання, репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного.

Однак, слідчий суддя вважає, що обрання стосовно ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на тому, що кримінальне правопорушення, у вчинення якого інкримінується, відносяться до категорії тяжких.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень. Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі приписи: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України»). Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за відсутності достатньо обґрунтованих фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Відповідно до вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється громадянин України ОСОБА_4 , наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, та приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

Оскільки прокурор та слідчий не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

У даному кримінальному провадженні, зваживши всі обставини у їх сукупності, в тому числі і відомості щодо особи ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти ризикам переховування та попередити вчинення нових злочинів, можливо шляхом застосування до останнього альтернативного запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 190 КК України, покарання за вчинення якого передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та ч.1 ст. 263 КК України - від трьох до семи років, та яке відноситься до категорії тяжких злочинів, тобто є обґрунтовані підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тому слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання із 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України та за допомогою нього може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні.

Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою у пересуванні містом, а тому підозрюваним може бути реалізовано встановлений ризик.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливими, оскільки до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

З огляду на наведене вище, є обґрунтовані підстави вважати, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання із 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, буде більш дієвим в межах даного кримінального провадження, забезпечить дотримання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не створить неспіврозмірні труднощі у своєчасному, неупередженому, всебічному досудовому розслідуванні тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2022 за №0000572 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та ч.1 ст. 236 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та ч.1 ст. 236 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з застосуванням електронних заходів контролю, із забороною залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 із 21 год. 00 хв. по 07 год.00 хв. наступної доби.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; заборонити йому покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця роботи та/або проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, а саме до 23.02.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1