ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4131/22 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1574/22 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, належним чином повідомленого про розгляд справи, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме засудженого ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 08 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 08 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що дослідивши особу засудженого, прийшов до висновку про непереконливість доводів про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки, з урахуванням перевірених матеріалів справи, підстав для застосування ст.81 КК України не вбачається.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, які її подала.

Засуджений у поданій апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду, а тому просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким клопотання про умовно-дострокового звільнення задовольнити. Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлен належним чином, до суду першої інстанції від нього надходила заява про розгляд справи без нього (а.с.7). Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги до суду не надав.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 21 11 2017 року, яким він засуджений за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням приписів ст.ст.75, 76 КК України, був звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленим іспитового строку 3 роки та з покладенням відповідних обов`язків.

Вироком Харківського апеляційного суду від 02 05 2019 було скасована вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 21 11 2017 в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_6 до відбування а ч.ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з моменту виконання вироку.

Постановою Верховного Суду від 08 10 2020 вирок Харківського апеляційного суду від 02 05 2019 залишено без змін.

Рішення про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого відповідно до положень ст.81 КК України районний суд аргументував тим, що поведінка засудженого ОСОБА_6 за весь час відбування покарання та наявність 4-ох стягнень та відсутність заохочень, не могли свідчити про те, що він довів своє виправлення, а тому строк фактично відбутого ОСОБА_6 покарання не є достатнім для його виправлення та не є співмірним за вчинений в тому числі і тяжкий злочин.

При прийнятті рішення судом першої інстанції було враховано, що початок строку відбуття ОСОБА_6 покарання рахується з 15 07 2019 року, кінець строку 15 07 2023 року, тобто засуджений на теперішній час відбув більше 2/3 призначеного вироком суду строк покарання.

З 25 07 2019 р. відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

За час відбування покарання в установі характеризується як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, відповідно до приписів КВК України, неодноразово піддавався стягненням у виді доган, поміщенням у дисциплінарний ізолятор, є попередження, при цьому заохочень не має.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово був судимим за вчинення умисних, корисних кримінальних правопорушень, наявні судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, так як перебіг строку погашення судимостей неодноразово переривався вчиненням наступних кримінальних правопорушень, при цьому раніше ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 16 05 2011, на підставі ст.81 КК України звільнявся умовно-достроково на не відбутий строк, за місцем відбуття кримінального покарання характеризується з негативної сторони, як особа, яка не працює, своєю поведінкою позитивного прикладу іншим засудженим не подає, систематично вчиняє порушення порядку відбування покарання.

З витягу протоколу № 30 від 21 07 2021 спільного засідання комісії адміністрації Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» та спостережної комісії Шевченківського району м. Харкова, вбачається, що комісією було прийнято рішення про відмову у направленні до суду подання у відношенні засудженого ОСОБА_6 з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, так як останнім своєю поведінкою та ставленням до праці не доведено виправлення.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Колегія суддів, погоджується з висновком районного суду про те, що засуджений ОСОБА_6 хоча і відбув встановлену законом частину строку покарання, але не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також не довів своєю діяльністю прагнення спокутувати вину за вчинений злочин.

Також, адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», не надано конкретних переконливих доказів того, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Крім того, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 не містять відомостей про розгляд питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, надаючи оцінку поведінці засудженого ОСОБА_6 протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що висновки районного суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
Відсутність у ОСОБА_6 за весь тривалий період відбування покарання заохочень, а також приймаючи до уваги дані, які характеризують його особу, не може бути достатньо підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Внаслідок оцінки всіх перелічених вище обставин, суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх передбачених умов, передбачених положеннями ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності і передчасності звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, на період звернення з відповідним клопотанням.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, які б свідчили про виправлення засудженого.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 08 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4