КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/8529/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/196/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чеченської Республіки, чеченця, громадянина Російської Федерації, одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,, у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003886, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 листопада 2022 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесена із допущенням порушень вимог кримінального закону, не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Ризики вказані в клопотанні та в судовому засіданні не доведені та заявлені формально, оскільки не взято до уваги дані про особу підозрюваного про те, що до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, має на утриманні рідних похилого віку, також не врахована його позитивна характеристика та міцні соціальні зв`язки.

Обставина вказана в клопотанні про переховування ОСОБА_7 є такою, що не підтверджується належними та допустимим доказами в розумінні ст. ст. 85-86 КПК України.

Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності оскільки, підозрюваний має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід, злочинів не вчиняв та до цього часу його не підозрювали у вчиненні злочинів. Таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів він не вчиняв.

Також підозрюваний у судовому засіданні стверджував, що не намагався переховуватись, а навпаки готовий сприяти слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та він міг продовжувати спокійно жити далі.

Застосований запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що із змісту оскаржуваної ухвали захистом інтересів ОСОБА_7 займався захисник ОСОБА_12 , який надавав правову допомогу за призначенням з Центру надання правової допомоги тільки у ході судового розгляду клопотання. Після оголошення оскаржуваної ухвали, захисник ОСОБА_12 більше не надавав підозрюваному правової допомоги, відтак з 13.09.2022 ОСОБА_7 був позбавлений права на професійну правничу допомогу, встановленого кожному ст. 59 Конституції України.

16.09.2022 між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 , як його дружина було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов, якого адвокат ОСОБА_6 прийняв на себе обов`язки щодо захисту інтересів ОСОБА_7 . Строк на подання апеляційної скарги закінчився 19.09.2022, що об`єктивно унеможливлювало здійснення належного захисту інтересів ОСОБА_7 , оскільки 17.09.2022 та 18.09.2022 були вихідними днями і у захисника була відсутня об`єктивна можливість для отримання повного тексту оскаржуваного рішення та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для підготовки апеляційної скарги.

19.09.2022 адвокат ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0003886 від 06.05.2020, одночасно з цим, вчинялись дії направлені на збір доказів підготовки апеляційної скарги.

При цьому підозрюваний не мав можливості самостійно подати апеляційну скаргу оскільки він не володієукраїнською мовою, а також не є фахівцем в галузі права, останній був об`єктивно позбавлений можливості, самостійно вчинити дії передбачені ст. 395 КПК України.

Перша зустріч адвоката з підозрюваним відбулась лише 23.09.2022, що об`єктивно унеможливило подання апеляційної скарги в межах процесуальних строків визначених КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, також зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003886 від 06.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, направлений до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, сторони захисту задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що під час розгляду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, присутній захисник ОСОБА_12 , який був залучений відповідно до постанови старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 від 13.09.2022 /т. 1 а.с. 204-206/ та діяв на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 13.09.202 № 26-090 6832 /т. 1 а.с. 207/.

Як вбачається з матеріалів справи захисником ОСОБА_12 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , не оскаржувалась в апеляційному порядку.

Як зазначає апелянт, після оголошення оскаржуваної ухвали, захисник ОСОБА_12 більше не надавав підозрюваному правової допомоги, відтак з 13.09.2022 ОСОБА_7 був позбавлений права на професійну правничу допомогу, встановленого кожному ст. 59 Конституції України.

16.09.2022 між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , яка діяла в інтересах ОСОБА_7 , як його дружина було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов, якого адвокат ОСОБА_6 прийняв на себе обов`язки щодо захисту інтересів ОСОБА_7 . Строк на подання апеляційної скарги закінчився 19.09.2022, що об`єктивно унеможливлювало здійснення належного захисту інтересів ОСОБА_7 , оскільки 17.09.2022 та 18.09.2022 були вихідними днями і у захисника була відсутня об`єктивна можливість для отримання повного тексту оскаржуваного рішення та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження для підготовки апеляційної скарги.

19.09.2022 адвокат ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0003886 від 06.05.2020, одночасно з цим, вчинялись дії направлені на збір доказів підготовки апеляційної скарги.

При цьому підозрюваний не мав можливості самостійно подати апеляційну скаргу оскільки він не володієукраїнською мовою, а також не є фахівцем в галузі права, останній був об`єктивно позбавлений можливості, самостійно вчинити дії передбачені ст. 395 КПК України.

Перша зустріч адвоката з підозрюваним відбулась лише 23.09.2022, що об`єктивно унеможливило подання апеляційної скарги в межах процесуальних строків визначених КПК України.

Перевіряючи зазначені доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, колегією суддів встановлено, що іншої інформації матеріали справи не містять ніж тої про яку зазначає апелянт, а тому колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з підстав того, що захисник ОСОБА_6 , який діяв в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не був присутній під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо його підзахисного, договір між ним та дружиною ОСОБА_7 укладений лише 16.09.2022, при цьому підозрюваний ОСОБА_7 самостійно не міг оскаржити оскаржувану ухвалу, з підстав, що він не володіє українською мовою та є уродженцем Чеченської Республіки, громадянином Російської Федерації.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003886 від 06 травня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

26.02.2020 ОСОБА_7 у кримінальному провадження №0011543, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, шляхом вручення дружині ОСОБА_13 .

Постановою Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_15 із кримінального провадження №0011543 від 27.11.2019 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за № 0003886 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.09.2022 ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.05.2022 у справі № 761/8529/22 (провадження № 1-кс/761/4861/2022).

17.05.2022 прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні №0003886, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2020, про надання дозволу на затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зі вказаним клопотанням до суду також прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 подала клопотання про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається зі змісту даного клопотання, на обґрунтування його вимог сторона обвинувачення послалась на те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, після вчинення якого з місця вчинення злочину зник і на теперішній час вживає заходи, спрямовані на ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Перевіркою місця проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що останній залишив місце проживання та зник, не залишивши контактів.

Вказані вище дії ОСОБА_7 , свідчать про переховування останнього від органів досудового розслідування та намагання уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених у п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризикипередбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_7 можепереховуватись від органів досудового розслідування чи суду, підтверджується тим, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжке кримінальнеправопорушення передбачене ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,суворість покарання якого у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Також підтверджується тим, що ОСОБА_7 являється громадянином Російської Федерації, має родиннізв`язки за межами України, не має стійких соціальних зв`язків на територіїм. Києва та України, не працевлаштований та може виїхати за межі м. Києва, або виїхати на непідконтрольну Україні територію, та ухилятись від органів розслідування, прокурора та суду.

Може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що характеризується вчиненим ОСОБА_7 діянням, а також тим, що ОСОБА_16 , в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі нададуть останньому можливість фізично та психологічно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, що може призвести до зміни показів вже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового розслідування очевидців події злочину.

Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підтверджується тим, що ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення зник з місця злочину та на даний час вживає заходи для ухилення від кримінальної відповідальності. На даний час підозрюваний ОСОБА_7 , може продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства.

Також сторона обвинувачення послалась на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , з наступних причин:

Особисте зобов`язання - у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість та обставини злочину, особи підозрюваного, вимагається постійний контроль за його поведінкою, що може бути досягнуто лише при застосування запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі підозрюваного ОСОБА_7 .

Особиста порука - на адресу слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві в ході досудового розслідування не надходили письмові звернення осіб, які б могли поручитися за ОСОБА_7 ;

Застава - згідно ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя/суд має право не визначити розмір застави, а саме щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підлягає постійному візуальному контролю, з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З метою запобігання переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування чи суду, знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого особливо тяжкого кримінального правопорушення, необхідно останньому обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде достатнім для виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

13.09.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 листопада 2022 року включно.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинамишостою та сьмоюстатті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які доданні до матеріалів клопотання.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його за дій за ч. 5 ст. 27 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні існують, а також врахував особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

Приймаючи рішення, також встановив, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виходячи з того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , має високий ступінь суспільної небезпеки. Наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. А відтак вважав за необхідне задовольнити клопотання щодо застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірно висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував положення ч. 4 ст.183 КПК України де передбачається чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, зокрема: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, який пов`язаний із загибеллю людини, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Даних про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 щодо неможливості тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

При цьому колегія суддів також бере до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003886 від 06.05.2020 закінчилось, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003886 від 06.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, направлений до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення. А у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

А тому всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвалислідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4