УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чемериси-Барські Барського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учня 9 класу Барського ЗСО І-ІІІ ст. № 3 Барської міської ради Вінницької області, внаслідок вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

08.09.2022 близько 18:00 ОСОБА_3 , керуючи технічно справним мопедом марки "Honda", без державного номерного знаку, рухався у м. Бар по вул. Врублевського зі сторони вул. Героїв Майдану у напрямку вул. Григоровичів Барських, не врахував дорожньої обстановки у темну пору доби, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати постійного контролю за рухом мопеда та безпечного керування ним, у момент виникнення небезпеки для руху не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, у результаті чого не впорався з керуванням та, з необережності, допустив наїзд на перешкоду бетонний квітник, який розміщувався на проїзній частині, як засіб обмеження руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда "Honda" ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3 від 16.01.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого поперечного перелому середньої третини діафізу лівої великогомілкової та середньої третини діафізу малогомілкової кісток; множинні садна передньої поверхні лівої гомілки. Відкритий поперечний перелом середньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки належить до тяжкого тілесного ушкодження як небезпечне для життя у момент заподіяння. Відкритий поперечний перелом середньої третини діалізу малогомілкової кістки, не являвся небезпечним для життя у момент заподіяння, не супроводжувався небезпечними для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102/23/112ІТ від 09.01.2023, у діях водія мопеда "Honda", без державного номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 неповнолітнього ОСОБА_3 , з технічної точки зору вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані як такі, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні прокурор Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру внаслідок вчиненням останнім суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтримав, просив його задовольнити та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру та передати його під нагляд матері ОСОБА_5 .

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, повідомив, що суспільно небезпечне діяння мало місце за обставин, зазначених в клопотанні, на момент його вчинення йому виповнилося 15 років, клопотання підтримав, не заперечував щодо застосування відносно нього примусового заходу виховного характеру та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 - його мати ОСОБА_5 не заперечувала щодо застосування відносно її сина ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру та просила передати ОСОБА_3 під її нагляд. Охарактеризувала сина з позитивної сторони, син її слухається, виконує певні обов`язки по господарству, що відповідають його віку, у добрих стосунках з братами та сестрами.

У судовому засіданні захисник неповнолітнього ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру та передачу ОСОБА_3 під нагляд його матері ОСОБА_5 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що обставини суспільно небезпечного діяння достовірно викладені у клопотанні, не заперечувала щодо задоволення клопотання.

У судове засідання представники служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області та сектору превенції Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не прибули.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без представників служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області та сектору превенції Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, вважає за можливе проведення судового розгляду без представників служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області та сектору превенції Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно зі ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України, тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження у ході судового розгляду провадження на підставі: показань ОСОБА_3 , який визнав свою вину причетність до вчинення суспільно небезпечного діяння; показань потерпілої ОСОБА_7 ; витягів з ЄРДР № 0000172 від 09.09.2022, рапорту помічника чергового ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 від 08.09.2022; рапорту поліцейського грпп ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 08.09.2022; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події з додатками від 08.09.2022; протоколу огляду місця події з додатками від 08.09.2022; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.09.2022; висновку КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради від 08.09.2022; висновку експерта № СЕ-19/102-22/13694-ІТ від 22.09.2022; висновку експерта № СЕ-19/102-22/16307-ІТ від 09.11.2022; протоколу проведення слідчого експерименту від 22.12.2022; висновку експерта № СЕ-19/102-23/112-ІТ від 09.01.2023; висновку експерта № 3 від 16.01.2023; постанови про зміну кваліфікації від 18.01.2023.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд, ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітнього ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років (ст. 22 КК України). Суспільно небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_3 08.09.2022, тобто у віці п`ятнадцяти років, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 виховується у багатодітній родині, має шістьох братів і сестер, деякі вже повнолітні та живуть окремо, вихованням займається матір самостійно, батьки ОСОБА_3 розлучені, з батьком спілкується рідко за власним бажанням. ОСОБА_3 є учнем 9 класу, з навчальних дисциплін найбільше подобається фізкультура. Вдома має обов`язки з домашніх справ, до яких ставиться відповідально, допомагає матері по господарству. Матір слухається. Вільний час проводить активно, спілкується та гуляє з друзями, має хороших друзів.

У ході досудового розслідування було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 раніше до відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка згодна на передачу сина під її нагляд, та судом встановлено, що вона може належно здійснювати нагляд за неповнолітнім ОСОБА_3 .

З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_3 внаслідок вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слід задовольнити, застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

На виконання положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту, що був накладений у ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 09.09.2022 на мопед марки "Honda", без державного номерного знака, номер рами НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 зазначено, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, із законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-22/13694-ІТ від 22.09.2022 - у розмірі 943,90 грн та висновок експерта № СЕ-19/102-23/112-ІТ від 09.01.2023 - у розмірі 943,90 грн, всього - 1887,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 97, ст. 105 Кримінального кодексу України, ст. 369-377, 376, 392-395, 498, 500, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000172 від 09.09.2022 щодо ОСОБА_3 внаслідок вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 терміном один рік.

Речовий доказ: мопед марки "Honda", без державного номерного знака, номер рами НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 , який поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути законному представнику володільця ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1887,80 грн (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень вісімдесят копійок).

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 09.09.2022 № 125/1301/22 на мопед марки "Honda", без державного номерного знака, номер рами НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_3 , та зберігається на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 08:00 14.03.2023.

Суддя