Справа № 456/3396/22
Провадження № 1-кс/456/995/2022
УХВАЛА
про повернення клопотання

10 листопада 2022 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання,-

в с т а н о в и в :
08 листопада 2022 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу автомобіля марки «Cherry gg» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна, у встановленому КПК України порядку..

Вивчивши викладені у клопотанні аргументи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст.100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.
Частиною 1 ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170,174 цьогоКодексу.
Виходячи зі змісту частин 6, 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостоїстатті 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.
Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.
При цьому, за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.
Крім того, із матеріалів клопотання вбачається, що на даний вилучений автомобіль слідчим суддею накладено арешт.
У відповідності до ч.1ст.174 КПК України, учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1ст.7 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, обставин, за яких слідчий суддя під час досудового розслідування не уповноважений вирішувати питання щодо передачі арештованого майна на відповідальне зберігання, таке клопотання окремо слідчим суддею не може бути розглянуте та підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 2,26,100,369,371-372 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_2 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання повернути особі, яка його подала.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1