Справа №295/2980/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ; слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ; захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні по матеріалах кримінального провадження № 0000263 від 12.03.2023 року, внесеного до ЄРДР за ч.5 ст. 426-1 КК України, клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продживає: АДРЕСА_1 . -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні вказано, що ОСОБА_5 , на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 14.01.2023 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.01.2023 №12, молодшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира взводу роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

У цій же військовій частині, з 08.04.2021 проходив строкову військову службу солдат ОСОБА_8 , призваний на строкову військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2021 №70 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та поставлений на усі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2021 №106, солдат ОСОБА_8 призначений на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оборони України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ.

14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 18.03.2022 № 2119-ІХ.

18.04.2022 Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ.

17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ.

12.08.2022 Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ.

07.11.2022 Указом Президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ.

06.02.2023 Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 07.02.2023 №2915-ІХ.

Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який станом на 11.03.2023 припинено або скасовано не було.

Відповідно до вимог ст.ст. 31, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. За своїми військовими званнями начальниками є: молодші офіцери - для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання.

Згідно з положеннями ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби являється за своїм військовим званням начальником по відношенню до солдата ОСОБА_8 .

Згідно з приміткою (п. 1) до ст. 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, тобто командир взводу - молодший лейтенант ОСОБА_5 є військовою службовою особою.

Згідно з вимогами ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, вимагати підпорядкування від своїх підлеглих, не припускаючись при цьому брутальності та приниження їх гідності.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст.ст. 110, 111, 113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі, зокрема, незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод. З інших питань службової діяльності скарга подається безпосередньому командирові тієї особи, чиї дії оскаржуються, а якщо ті, хто подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, скарга подається у порядку підпорядкованості. Ніхто не може бути скривджений на службі чи покараний за те, що він подає пропозицію, заяву чи скаргу.

Разом з тим, молодший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , являючись начальником відносно солдата ОСОБА_8 за військовим званням, достовірно знаючи вищевказані статутні вимоги, які регламентують взаємовідносини між військовослужбовцями, маючи на меті застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого, вирішив умисно застосувати насильство щодо підлеглого військовослужбовця за наступних обставин.

Так, 11.03.2023 близько 16 год. 25 хв. молодший лейтенант ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира взводу роти охорони військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, будучи військовою службовою особою, являючись за військовим званням начальником для солдата ОСОБА_9 , перебуваючи в коридорі другого поверху виробничого приміщення ІП «Євроголд Індестріз ЛТД», за адресою: вул. Промислова, 1/154, м. Житомир, яке використовується військовослужбовцями роти охорони військової частини НОМЕР_1 для проживання та несення служби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на застосування насильства щодо підлеглого військовослужбовця, діючи з прямим умислом, з метою спричинення йому фізичного болю і моральних страждань та демонстрації своєї явної переваги, будучи невдоволеним фактом перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння та його неналежної поведінки, застосував насильство щодо свого підлеглого солдата ОСОБА_8 , а саме: наніс йому один удар кулаком правої руки у ліву частину шиї, а також наніс один удар правою ногою по тулубу, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 синець на грудній клітці ліворуч, а також синець та садна на правому передпліччі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

15 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В обгрунутання необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий покладає наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК Україин, а саме: можливість переховування від органів досудового рзслідування та суду, можливість впливу на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий просить взяти до уваги характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення, обгрунтованість доказів вчинення такого правопорушення підозрюваним, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у застосуванні виключного запобіжного заходу та обрати інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник звертав увагу, окрім службової характеристики, на соціальних зв`язках особи на рівні побутової та суспільної взаємодії, зокрема, наявності утриманців, участі у громадському житті.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка грунтується на доданих до клопотання матеріалах.

З приводу окреслених слідчим процесуальних ризиків, існування яких, на думку особи, обумовлюють необхідність застування запобіжного заходу, слідчий суддя, погоджуючись із загальними критеріями, що виявляють відповідні ризики можливості переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілого або свідків, вважає необхідним надати оцінку передбачуваному рівню загрози їх настання, що, в тому числі, є умовою застосування запобіжного заходу.

Наведена оцінка здійснюється з огляду на визначені ст. 178 КПК України вимоги, які зводяться до того, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити, крім іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 року № 229 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 усунено від виконання службових обов`язків командира взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 на період проведення службового розслідування та часу, необхідного для прийняття відповідного рішення за результатами такого розслідування.

Отже, підозрюваний фактично позбавлений можливості здійснювати тиск на свідків або потерпілого у кримінальному проваджені через вплив за посадовим становищем.

Відповідно до службової характеристики, наданої заступником командира РПОП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_5 розпочав службу в Національній поліції в 2019 році. За період служби зарекомендував себе з позитивної сторони, як спокійний та врівноважений працівник, який виконує свої службові обов`язки. Порушень службової дисципліни не було. Стосунки з працівниками по службі будує на діловій основі, у спілкуванні з громадянами та колегами по роботі проявляє тактовність. За характером принциповий та вольовий.

За змістом довідки-характеристики, виданої Ружинською селищною радою Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_5 за час проживання на території селищної ради зарекомендував себе лише з позитивної сторони.

Позитивна характеристика надана відносно підозрюваного старшим дільничним Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Слідчим суддею також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 в період з 2011 по 2012 роки працював в школі юних десантників, де відповідно до характеристики підтримував дружні стосунки з колективом, є інструктором з виду спорту хортинг, має звання майстра спорту, виступив засновником Громадської організації «СВАОР КРОССФІТ».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на недостатності самих лише відомостей щодо передбачуваної міри покарання при вирішені питання про застосування запобіжних заходів.

Слідчий суддя звертає увагу, що за тих саме зовнішніх проявах діянь в розрізі ступеню застосованого насильства положення ч.5 ст. 426-1 КК України, за особливістю сфери запровадження - як злочин проти встановленого порядку несення військової служби, має акцентований зміст на збільшеному ступені покарання, що, у свою чергу, проявляє здійснений слідчим запит на застосуванні запобіжного заходу переважно з погляду тяжкість покарання, без інших суттєвих та значимих ознак як самого кримінального правопорушення, так і інших умов, передбачених при визначенні достатньої та пропорційної міри запобіжного заходу як дозволеної поведінки підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення особи.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Необхідно звернути увагу, що інститут «слідчого судді» запроваджувався, крім іншого, на додаткове закріплення та гарантію принципу незалежності та безсторонності суду, тобто як механізму контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні тими повноважними суддями, які, за змістом ст. 76 КПК України не мають права брати участі у цьому ж провадженні в суді при розгляді справи по суті.

В даному випадку ознака безсторонності гарантується не лише на майбутнє, тобто на період розгляду справи по суті, але й має бути проявленою на період досудового розслідування при вирішення питання застосування запобіжного заходу, без надмірно упередженої виокремленої оцінки слідчим суддею відомостей щодо міри покарання.

Слідчий суддя додає, що, хоча аналіз взаємних відносин особи-підозрюваного та потерпілого, в тому числі в розрізі можливих підбурюючих факторів як критеріїв суб`єктивного ставлення, не є предметом дослідження при вирішені питання застосування запобіжного заходу, прийняття до уваги відомостей про характеристику особи-потерпілого безумовно сприятиме всебічному з`ясуванню обставин, що є завданням кримінального провадження на будь-якій його стадії без винятку. Відповідні дані вказуватимуть на передбачувану міру поведінки підозрюваного за характеристикою особи та, як пов`язаного із цим, ступеню заходів обмеження, достатніх та необхідних задля відвернення вищевказаних процесуальних ризиків.

В судовому засіданні досліджено постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 14.10.2022 року, від 21.11.2022 року щодо притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями), а також від 23.01.2023 року про притягнення ОСОБА_8 за ч.4 ст. 172-11 КУпАП (самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду).

З огляду на вищевикладене, а також з урахуванням встановлених слідчим суддею відомостей про соціальні зв`язки особи, які полягають у широкому колі спілкування та належній соціальній поведінці, прийнятті участі у громадському житті, а також відомостей про сімейний стан та наявність утриманців підозрюваного, який є одруженим, має неповнолітню дитину, батьків як осіб з 3-ю групою інвалідності, слідчий суддя приходить до висновку про достатність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в забезпечення належної процесуальної поведінки особи на час досудового розслідування.

З метою можливості посиленого контролю за час дії відповідного запобіжного заходу, на виконання приписів ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-179, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити підозрюваному залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Дерпажвног бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 15.05.2023 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудеться 20.03.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1