Провадження № 11-кп/4808/59/23
Категорія ч.1 ст. 109 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.109 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камала Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає по АДРЕСА_2 , має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, пенсіонер МВС, інваліда війни 3 групи, раніше не судимий,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.109 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 18 травня 2022 року.

Відповідно до ст.72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано термін його попереднього ув`язнення з 18 травня 2022 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави на відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз 21040,16 грн.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Наприкінці 2013 на початку 2014 років ОСОБА_7 , усвідомлюючи обрання після «Революції Гідності» українським народом керівництва держави, яке займало проєвропейську позицію при управлінні державою, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, вступив в злочинну змову на насильницьке захоплення державної влади та зміну конституційного ладу в Україні з громадянином Російської Федерації ОСОБА_9 .

Так, домовленість ОСОБА_7 та ОСОБА_9 передбачала створення ОСОБА_7 на території України Благодійного фонду «ЄДИНЕ НАРОДНЕ КАЗНАЧЕЙСТВО» з використанням якого вказаними особами планувалося налагодження схеми поступлення в Україну з Російської Федерації грошових коштів та їх використання для розповсюдження звернень та матеріалів з дискредитацією чинної державної влади, шляхом проведення зборів, засідань, круглів столів, поширення через всесвітню мережу Інтернет та засоби масової інформації вказаних ідей, підготовки та підписання меморандумів, договорів, угод, що створювало сприятливі умови для подальшого здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади. При цьому, досягнена злочинна змова співучасників передбачала підготовку та скеровування на початку 2014 року звернень та листів до президента Російської Федерації ОСОБА_10 .

Продовжуючи злочинну змову на захоплення державної влади в Україні, ОСОБА_7 , як учасником ГО «Український вибір», у 2014-2015 роках після завершення «Революції Гідності» та зміни державної влади в Україні, підготовлено звернення про необхідність встановлення «народного самодержавства», утворення воєнізованих формувань та розпуску органів державної влади в Україні.

При цьому, ОСОБА_7 у 2015-2016 роках приймав активну участь в засіданнях ГО «Український вибір» під час яких обговорювалися питання встановлення «народовладдя» в Україні та популяризувалися ідеї необхідності зміни конституційного ладу та державної влади, учасником яких був також особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження.

Так, маючи спільні інтереси, в 2015 році у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_7 , виконуючи злочинний умисел, домовився з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, про спільне вчинення дій, спрямованих на усунення від виконання обов`язків Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, із залученням підконтрольних громадських організацій, благодійних фондів, збройних формувань, проголошення непередбачених Конституцією України органів та передачу їх представникам державної влади, тобто вступили в злочинну змову про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади України.

Зокрема, досягнена змова ОСОБА_7 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, передбачала використання підконтрольних їм громадських організацій та благодійних фондів, у тому числі МГО «МИ НАРОД УКРАЇНИ», ВГО «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», ГО «СОБОРНЕ КОЗАЦТВО», БФ «ЄДИНЕ НАРОДНЕ КАЗНАЧЕЙСТВО» для створення видимості підтримки громадськістю їхніх ідей зміни існуючого конституційного ладу, отримання фінансування, підготовки, розповсюдження звернень, матеріалів з дискредитацією чинної державної влади, шляхом проведення зборів, засідань, круглів столів, поширення через всесвітню мережу Інтернет та засоби масової інформації вказаних ідей, підготовки та підписання меморандумів, договорів, угод, що створювало сприятливі умови для подальшого здійснення зміни силовим шляхом конституційного ладу та захоплення державної влади.

Так, у листопаді 2015 року відповідно спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , будучи головою ВГО «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», під час інтерв`ю з представником ГО «Український вибір», опублікованому на загальнодоступному Інтернет ресурсі відеохостингу «YouTube» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поширив ідеї щодо необхідності так званим «воїнам» захопити державну владу та силовим шляхом встановити в Україні «народовладдя» та «народне самодержавство».

Також ОСОБА_7 , представляючи очолювану ним ВГО «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ РУХ «РУСЬ ВІДРОДЖЕНА», та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, представляючи очолювану ним МГО «МИ НАРОД УКРАЇНИ», в період 2015-2016 років, з метою відшукання однодумців, розповсюдження матеріалів щодо дискредитації діючої державної влади, популяризації ідей зміни конституційного ладу та системи влади в Україні, приймали участь в публічних засіданнях ГО «Український вибір», на окремих з яких був присутній громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 .

Так, з метою приховання вказаних злочинних намірів, особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, було запропоновано ОСОБА_7 план організації «національних зборів» очолюваних особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, які повинні були висунути вимоги про усунення з посад осіб у вищих органах державної влади та місцевого самоврядування і шляхом проведення псевдовиборів новоутворених органів державної влади, так званих «Ради Старійшин» та «Вищої Духовної Ради».

Усвідомлюючи, що для насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні необхідні відповідні фізичні та матеріальні ресурси, ОСОБА_7 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, передбачили утворення підконтрольного їм збройного формування, учасники якого повинні були забезпечувати охорону так званих «національних зборів» шляхом протидії працівникам правоохоронних органів, та у визначений момент вчинити захоплення будівель органів державної влади, мостів, вузлів комунікацій, транспортних засобів, сховищ, а також насильство щодо представників влади і силових структур, та інші дії, необхідні для захоплення державної влади України.

З цією метою, в період 2020 року ОСОБА_7 на виконання злочинної змови підготовлено документи для створення так званого «УЧАСТКА МЕЖДУНАРОДНОГО ПОТРЕБИТЕЛЬСЬКОГО КООПЕРАТИВА «СВЕТЛАЯ ВЕЛИКАЯ РУСЬ» ЩИТ КРАЙ УКРАИНА» та «Маніфест Конституційних зборів України». Згідно вказаних документальних матеріалів, рішенням так званих «конституційних зборів» проголошувалася злочинність діючої влади по відношенню до власного народу та усунення від виконання обов`язків Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, з переходом влади до «Ради Старійшин» та голови вищевказаних «конституційних зборів», з використанням при цьому насильницьких дій, які мали вчиняти учасники незаконного збройного формування «ЩИТ СВР МПК КРАЙ УКРАИНА», з включеними до нього підрозділами швидкого реагування, штурмовими, інженерними та мобільними групами, які забезпечувалися зброєю, обмундируванням, спецзасобами та спеціальною автомобільною технікою.

Крім цього, з метою залучення інших осіб до спільної злочинної змови, особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, з відома та згоди ОСОБА_7 , в червні-липні 2021 року, перебуваючи в м. Києві, запропонував ОСОБА_11 здійснити дії спрямовані на захоплення державної влади в Україні та її зміни на «народну», шляхом проведення зборів, які повинні утворити не передбачені Конституцією України органи влади, та проголосити ультиматум до керівництва держави щодо самостійного усунення з посад. При цьому особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи, що керівництво вищих органів державної влади не погодяться на вказаний ультиматум, запропонував ОСОБА_11 план зі здійснення спільних насильницьких дій, спрямованих на зміну конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні силовим шляхом.

Далі, в жовтні-листопаді 2021 року, особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в м. Києві, під час телефонної розмови з ОСОБА_11 , повідомив, що ним, з метою захоплення державної влади в Україні згідно досягнутого злочинного плану, розпочато підготовку до проведення зазначених зборів, після чого останній, обдумавши пропозицію особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, надав згоду на виконання запропонованого особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, плану, та вступив у злочинну змову про здійснення спільних дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні.

При цьому, згідно досягнутих домовленостей ОСОБА_11 повинен був підшукати на території Хмельницької області близько 500 осіб з числа колишніх військовослужбовців, зокрема які мають досвід ведення бойових дій, та за фінансову винагороду увійдуть до новостворених озброєних формувань, які в подальшому, будуть залучені для захоплення адміністративних будівель із застосуванням фізичного насильства та зброї, та усунення представників органів державної влади, осіб, що виконують функцію їх охорони, правоохоронних та контролюючих органів, на що він погодився.

З вироком не погодився обвинувачений ОСОБА_7 та оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить пом`якшити йому покарання у зв`язку з тим що він є інвалідом 3 групи, учасником бойових дій в Афганістані, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС та досяг пенсійного віку. Звертає увагу на те, що активно сприяв слідству та щиро розкаявся. Повідомляє, що в нього на утриманні знаходиться матір похилого віку після важкої операції, яка потребує догляду.

Враховуючи наведені обставини просить, прийняти рішення про застосування ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробування, або зменшити покарання та не застосовувати конфіскацію майна. Крім цього просить зарахувати 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Також з вироком суду не погодилась захисник ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржуваний вирок прийнятий із неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Повідомляє, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано характеризуючі дані особи обвинуваченого, а також не враховано, що обвинувачений негативно ставиться до вчиненого. Звертає увагу на те, що прокурор просив призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, а обвинувачений та його захисник просили не призначати суворого покарання і призначити мінімальне покарання із встановленням іспитового строку, проте суд призначив занадто суворе покарання без застосування ст.75 КК України. Вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам статей 50, 65 КК, ухвалив необґрунтоване рішення в частині покарання, яке за своїм змістом є явно несправедливим через суворість.

Враховуючи наведене, просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційні скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечив проти апеляційних скарг та просив оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій учасниками кримінального провадження не оскаржені, а тому не підлягають перевірці апеляційним судом.

Що стосується доводів про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 занадто суворого покарання, вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до положень ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з положеннями ч. 5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як було встановлено в апеляційному суді при призначення покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції було враховано: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я; його майновий стан; те що він є пенсіонером МВС; одружений; має на утриманні неповнолітню дитину; а також непрацездатну матір, яка хворіє; на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває; вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Також судом першої інстанції враховані такі пом`якшуючі обставини, як повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Враховуючи всі ці обставини суд першої інстанції призначив найменше покарання передбачене санкцією ч.1 ст.109 КК України позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. З правильністю призначення такого покарання погоджується і апеляційний суд, оскільки інше, більш м`яке покарання, не буде дієвим для досягнення мети зазначеної у ст.50 КК України.

З урахуванням цього, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про неможливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування призначеного покарання, а тому його звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечило б загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуваний вирок підлягає залишенню без змін, а подані апеляційні скарги залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.109 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4