Провадження № 1-кп/643/161/23
Справа № 643/1793/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 05.10.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, розлученого, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) за таких обставин.

За рішенням судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 справа №640/18894/15-ц (н/п 2/640/394/16) від 13.01.2016 ОСОБА_3 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.11.2015 і до його повноліття.

12.09.2017 Салтівським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (раніше Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові) відкрито виконавче провадження № 54651515 з виконання виконавчого листа №640/18894/15-ц виданого 31.08.2017 Київським районним судом м. Харкова.

ОСОБА_3 , знаючи про наявність вищезазначеного рішення суду, про наявність відкритого виконавчого провадження, у період з 05.11.2015 по 31.01.2023, діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених судовим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2016 коштів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.11.2015 і до його повноліття, упродовж 79-ти місяців не здійснював жодної виплати, участі у вихованні дитини не приймав, матеріальну, чи будь-яку іншу допомогу йому не надавав, обмежуючи його в праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Реалізуючи свій умисел, направлений на ухилення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по примусовому виконанню рішення судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 справа № 640/18894/15-ц н/п 2/640/394/16 від 13.01.2016, ОСОБА_3 , будучи працездатним громадянином, не визнаний в установленому законом порядку інвалідом, не здійснивши протягом зазначеного періоду часу заходів щодо офіційного працевлаштування, кошти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.11.2015 і до його повноліття не сплачував.

Таким чином, ОСОБА_3 упродовж 79-ти (сімдесяти дев`яти) місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 справа №640/18894/15-ц н/п 2/640/394/16 від 13.01.2016 коштів на утримання сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 05.11.2015 і до його повноліття, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до розрахунку, наданого Салтівським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (раніше Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові) від 13.02.2023 заборгованість по аліментам станом на 31.01.2023 складає 85 199 грн 02 коп.

Тобто у період часу з 05.11.2015 по 31.01.2023, ОСОБА_3 злісно ухиляючись від сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не здійснював жодних виплат, які передбачені рішенням судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 справа №640/18894/15-ц н/п 2/640/394/16 від 13.01.2016 та виданого на його виконання виконавчого листа №640/18894/15-ц від 31.08.2017 Київським районним судом м. Харкова, чим допустив заборгованість по аліментах на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, 24.10.2022, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою; АДРЕСА_1 приблизно о 08:00, маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, і реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, скориставшись безкоштовним кросплатформеним мобільним месенджером «Telegram», в телеграм-боті «Miami», замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. В подальшому за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська (колишня Блюхера), буд. 21 оплатив невстановленій особі через термінал «EasyPay» грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого отримав повідомлення з місцем знаходження психотропної речовини.

Далі ОСОБА_3 23.10.2022 приблизно о 09:45 прибув до місця знаходження схованки придбаної ним психотропної речовини, яка знаходилась за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, біля буд. №132-Б, де у вказаному продавцем місці знайшов залишений йому невстановленою особою один зіп-пакет з психотропною речовиною PVP всередині, який поклав у обкладинку свого паспорта громадянина України, поклав його у ліву внутрішню кишеню куртки, одягненої на ньому, та з вищевказаного місця пішов разом із придбаною психотропною речовиною, тим самим незаконно придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним зберіганням психотропної речовини, була припинена працівниками поліції, які 24.10.2022 в період часу з 10:25 до 10:55 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 132-Б під час огляду місця події виявили та вилучили у ОСОБА_3 один прозорий зіп-пакет всередині з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, масою 0,3538 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_7 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляд в судовому засіданні. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, заявлений потерпілою цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним проступком, передбаченим ч.1 ст.164 КК України, в сумі 85 199,02 грн визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. У заяві зазначила про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також потерпілою подано цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 85 199,02 грн.

Замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на момент вчинення правопорушення не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінальних проступків. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів відповідно до ст.50 КК України, за відсутності обмежень встановлених ст. 61 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі в межах встановлених санкціями частин статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені правопорушення із застосуванням ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що він офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у виді штрафу та виправних робіт.

Враховуючи, що покарання відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також для запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому суд не призначає йому покарання у виді арешту, та відповідно до ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілою у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 85 199 грн 02 коп. В обґрунтування позову ОСОБА_6 зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_9 становить 85 199,02 грн та просила на підставі ст.16, ч.1 ст.166, ч.1 ст.1192 ЦК України стягнути її з обвинуваченого як майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Ч.1,2 ст.22 ЦК України визначають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Потерпіла не навела у позовній заяві критеріїв, які б відповідали визначенню збитків, зазначених у ч.2 ст.22 ЦК України.

Натомість, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на підставі судового рішення на користь потерпілої з обвинуваченого стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина. На підставі судового рішення було видано виконавчий документ, який, в свою чергу, був пред`явлений до виконання до виконавчої служби. В подальшому було відкрито виконавче провадження та внаслідок невиконання обвинуваченим судового рішення у нього утворилася заборгованості зі сплати аліментів за період з 05.11.2015 по 31.01.2023 в сумі 85 199,02 грн, що підтверджується розрахунком Салтівського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.02.2023 та визнається обвинуваченим й потерпілою.

Отже, виконавче провадження щодо стягнення аліментів з відповідача (обвинуваченого) перебуває на виконанні у державній виконавчій службі, сума, яку заявляє до стягнення потерпіла не є збитками, а є заборгованістю за аліментами, яка вже нарахована обвинуваченому та підлягає обов`язковому стягненню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, повторне стягнення з обвинуваченого шкоди у розмірі 85 199,02 грн суперечить положенням ст.61 Конституції України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення цивільного позову, заявленого потерпілою у кримінальному провадженні та відмовляє у його задоволенні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 2,7,368-370,371,373,374,381,382,394,395 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 164 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1510,24 гривень.

Речовий доказ: спец. пакет №5459728 з надписом: Україна МВС Експертна служба До висновку експерта №СЕ-19-22/40285-НЗПРАП ЄРДР №0000945 Судовий експерт (підпис) ОСОБА_10 (згідно з квитанцією про отримання на зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №00725/н від 01.03.2023 направлено на відповідальне зберігання у камеру схову ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області) знищити.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1