Справа № 442/1585/23
Провадження № 1-кс/442/335/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 11.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.І ст.309 КК України), про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000057 від 11.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.І ст.309 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 11.03.2023 близько 15 год. 30 хв. на узбіччі дороги біля закинутої будівлі навпроти будинку 189, що у м. Дрогобич по вул. Війтівська Гора, у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 було виявлено прозорий поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 11.03.2023 старшим дізнавачем СД Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_3 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.І ст.309 КК України.

Під час проведення огляду місця події у присутності двох понятих, ОСОБА_6 добровільно видав дізнавачу прозорий поліетиленовий зіп- пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який в подальшому було поміщено у спецпакет PSP 1145114, опечатано та підписано понятими.

Опитаний по суті виявленого факту ОСОБА_5 пояснив, що 11.03.2023 він випадково знайшов порошкоподібну речовину білого кольору, що містилась у поліетиленовому зіп-пакеті. Оскільки сам періодично вживав наркотичні засоби, то по зовнішньому вигляду зрозумів, що дана речовина являється наркотичним засобом під народною назвою «солі», яку він в подальшому забрав із собою та зберігав для особистого вжитку без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

11.03.2023 вилучений у громадянина ОСОБА_5 прозорий поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У ч.2 ст.168 КПК зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до 4.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи те, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучене майно, яке є доказом кримінального правопорушення, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, а також проведення експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, виникла необхідній накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Дізнавач СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000057 від 11.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.І ст.309 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено 11.03.2023 у ОСОБА_5 в ході огляду місця події, а саме :

-прозорий поліетиленовий зіп - пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який в подальшому було поміщено у спецпакет PSP 1145114 ( опечатано та підписано понятими).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1