справа №461/170/23
провадження №1-кп/461/289/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові об`єднане кримінальне провадження по обвинувальних актах у кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002000 від 07.12.2022, та за №0002035 від 11.12.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання у м. Львові, тимчасово проживаючого в підвалі будинку АДРЕСА_2 (телефон НОМЕР_1 ), неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, невійськовозобо`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 04.12.2022 в період часу з 14.00 год по 20.30 год., перебуваючи у внутрішньому дворі житлового будинку по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, та з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно заволодів електро-велосипедом марки «Kanuni neos» срібного кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 20 000 грн.

Крім того, ОСОБА_3 10.12.2022 приблизно о 14.04 год., перебуваючи в приміщенні «Фляшка Кляйна», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, та з метою власного протиправного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав із барної стійки, належний ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «iPhone 11» чорного кольору, вартістю 22 000грн., з встановленою сім - картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_2 , яка не становить матеріальної цінності. Своїми умисними діями, ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 22 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальних актах. Надав пояснення про те, що вчиняв кримінальні правопорушення у зв`язку із важким матеріальним становищем та життєвими обставинами. Пояснив, що всі викрадені ним речі повернуті потерпілим. Розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надійшли письмові заяви про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження у їх відсутності.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальним актам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.4 ст.185 КК України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Його ж дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з 05.2022 з діагнозом розлад психіки внаслідок вживання опіоїдів, не перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер»,

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положенням ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинені діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги вищенаведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, повернення викрадених речей потерпілим, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Речові докази:

- диск CD-R, із відеозаписом місця події, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 20.12.2022, який прилучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- електро-велосипед марки «Kanuni neos», згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 20.12.2022, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити останньому;

- диск CD-R, із відеозаписом місця події, згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 13.12.2022, який прилучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , згідно постанови про визнання предмета речовим доказом від 11.12.2022, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити останній.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1