Справа № 202/8528/22
Провадження № 1-кс/202/5329/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорськ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 28.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000818, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокузьминівка Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, розлученого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, командира відділу тактичної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене заступником керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , в якому просить застосувати відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що 26.02.2022 поліцейськими батальйону патрульної поліції м. Краматорська та м. Слов`янська Управління патрульної поліції в Донецькій області за вказівкою командира батальйону ОСОБА_7 з території НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було викрадено вогнепальну зброю та боєприпаси до них. В подальшому члени організованої злочинної групи під керівництвом ОСОБА_7 налагодили канали збуту викраденої вогнепальної зброї стороннім особам. Пістолети Макарова поліцейські реалізують за ціною від 500 до 1000 доларів США.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду командира відділу тактичної підтримки Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Національної поліції України, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 23.10.2022, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу незаконно придбав один пістолет системи Макарова, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 9 мм. пістолетом конструкції Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1986 року випуску.
ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на подальше носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, 23.10.2022, близько 18:25 годин, перебуваючи у офісному приміщенні за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 7, діючи умисно, шляхом переміщення безпосередньо при собі, а саме у кишені верхнього одягу (куртки) придбаного ним пістолета системи Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1986 року випуску, вчинив незаконне носіння вказаної однієї одиниці вогнепальної зброї.
ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 23.10.2022, близько 18:30 годин, перебуваючи у офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом незаконного продажу за грошову винагороду в розмірі вісімсот доларів США збув ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, один пістолет системи Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1986 року випуску, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи посаду командира відділу тактичної підтримки роти тактико-оперативного реагування Батальйону патрульної поліції у м. Краматорську та м. Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Національної поліції України, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 14.11.2022, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу незаконно придбав один пістолет системи Макарова, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 9 мм. пістолетом конструкції Макарова (ПМ) № НОМЕР_3 , 1986 року випуску.
ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на подальше носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, 14.11.2022, близько 10:45 годин, перебуваючи у офісному приміщенні за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 7, діючи умисно, шляхом переміщення безпосередньо при собі, а саме тримаючи в руках паперову картонну коробку, всередині якої знаходився придбаний ним пістолет системи Макарова (ПМ) № НОМЕР_3 , 1986 року випуску, вчинив незаконне носіння вказаної однієї одиниці вогнепальної зброї.
ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 14.11.2022, близько 10:45 годин, перебуваючи у офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом незаконного продажу за грошову винагороду в розмірі вісімсот доларів США збув ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, один пістолет системи Макарова (ПМ) № НОМЕР_3 , 1986 року випуску

14.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні та збуті вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

На думку слідчого обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами оглядів грошових коштів, протоколами огляду предметів (зброї), висновками судових експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий посилається на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та карається позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, у зв`язку з чим, до нього відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Також, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що органом досудового розслідування планується провести значний обсяг слідчих та процесуальних дій, в тому числі і зі свідками, які є працівниками правоохоронних органів та проходять службу спільно з ОСОБА_5 . З огляду на це вказаний ризик є достатньо обґрунтований, що зможе знищити, сховати або спотворити інші сліди злочину, які можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні і мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ризик незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять службу в одному правоохоронному органі, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Крім того, слід також врахувати те, що ОСОБА_5 є діючим працівником правоохоронного органу, який володіє навичками рукопашного бою, оперативної роботи та вогнепальної стрільби. По роду своєї діяльності ОСОБА_5 неодноразово доводилось фізично знешкоджувати противників, оскільки тривалий час проходить службу в правоохоронному органі. ОСОБА_5 здобув стійкі оперативні зв`язки серед інших правоохоронців, що відповідно дасть йому можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як правоохоронець маючи певну підтримку серед інших правоохоронців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків або інших підозрюваний. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як правоохоронець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Крім того ОСОБА_5 , маючи певну підтримку серед керівництва правоохоронного органу, які за проханням останнього користуючись своїми повноваженнями як керівники правоохоронного органу, можуть здійснювати вплив на свідків, як шляхом благання або умовляння їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої можуть погрожувати свідкам, чи протиправно вплинути на них із застосуванням сили для того, щоб вони відмовились від своїх показань, які надалі на досудовому розслідування та надавали їх, ще не в суді першої інстанції. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.

Разом з тим, ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 під час можливого протиправного впливу на свідків, може вчинити інші злочини, такі як передбачені ст. ст. 146, 365, 129 КК України тощо.

Слідчий посилається на те, що застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_5 неможливо, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

На підставі викладеного, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання, підтвердив доводи викладені у ньому та пояснив, органом досудового розслідування встановлено два епізоди збуту зброї підозрюваним - 23.10.2022 року та 14.11.2022 року та з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного є тримання під вартою. Просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та ризиків. Суду пояснив, що ОСОБА_5 є діючим працівником правоохоронного органу, працював в зоні бойових дій та його грошова винагорода більше 100000 на місяць. Окрім того вчинення правопорушення особою, яка повинна охороняти правопорядок є підривом авторітету органів поліції і взагалі органів державної Тому він просив врахувати це як виключний випадок при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу , а також те що кримінальні правопорушення вчинені у період воєнного стану. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1000 000 гривень.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків та пояснив, що він має намір доводити свою невинуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому, він розлучений, на даний час не має власного житла. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 надав до суду письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність, необґрунтованість підозри та ризиків. Пояснив, що мала місце провокація кримінального злочину. Знайдені в ході обшуку грошові кошти йому були передані в якості повернення боргу, при цьому достатніх доказів органом досудового розслідування на підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення не зібрано. При цьому, ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язку, орендує житло, має позитивні характеристики, раніше не судимий та має намір доводити свою невинуватість, в зв`язку з чим заявлені ризики необґрунтовані. Також, розмір застави в розмірі 1 000 000 грн. є непомірним для підозрюваного. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити альтернативний запобіжний захід у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозраСоколову у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КПК України достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копіями рапортів оперуповноваженого Першого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську капітана ДБР ОСОБА_9 від 30.09.2022 року; копіями протоколів допиту свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , копією протоколу огляду предметів від 05.10.2022 року; копіями протоколів огляду та вручення грошових коштів від 24.10.2022 року та 14.11.2022 року, копією висновку експерта № СЕ-19/104-22/35586-БЛ від 10.11.2022 року, копією протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 14.11.2022 року та іншими доказами в їх сукупності.

Злочини в яких він підозрюється відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик можливості підозрюваного знищити, спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, підтверджується тим, що ОСОБА_5 маючи до речей, які мають значення для досудового розслідування, може їх знищити, оскільки на даний час не проведено усі слідчі дії у даному кримінальному провадженні.

Ризик, незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучі знайомим зі свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на них, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризики можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному правопорушенні іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим та прокурором необґрунтовані та наразі нічим не підтверджені.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , про те що він раніше не судимий, має позитивні характеристики, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням того, що у ОСОБА_5 фактично відсутнє житло, а також особистого зобов`язання, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо запобіжного заходу у вигляді особистої поруки слідчий суддя зазначає,що на момент розгляду клопотання, жодних звернень про передачу ОСОБА_5 на поруки не надходило.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд враховує особу підозрюваного ОСОБА_5 , який розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, його матеріальний стан

Але ж, ознайомившись з доказами, якими обґрунтовується підозра, а саме що особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи характер інкримінованого правопорушення, що полягає в реалізації зброї в період воєнного стану, особою, яка за своїми посадовими обов`язками мала би забезпечувати законність та правопорядок, що підриває авторитет органів поліції та взагалі авторитет органів виконавчої влади в період воєнного стану, розмірі отриманого прибутку, слідчий суддя вважає, що має місце виключний випадок , який надає право вийти за максимальні межі застави, визначеної нормами КПК для цього злочину і застава в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У зв`язку з чим, враховуючи виключний випадок, користуючись правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 312 000 грн.

Такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів по 12 січня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 120 (ста двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 312 000 (триста дванадцять тисяч) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 12 січня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1