Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000130,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року частково задоволено клопотання прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Здолбунів Рівненської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України.

Строк дії обов`язків встановлено у межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_4 та продовжити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що слідчим суддею не було враховано ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, оскільки вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. Також вважає, що існують ризики незаконного впливу на свідків працівників НУВГП та знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 продовжує працювати на посаді провідного фахівця у НУВГП.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, - сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинене шляхом надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища.

Так, у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді щодо відсутності на даний час жодних ризиків, заявлених стороною обвинувачення.

Зокрема, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, за відсутності відомостей щодо наявності у неї утриманців чи інших стримуючих факторів, свідчить на користь існування ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що особисте зобов`язання з покладенням на підозрювану відповідних процесуальних обов`язків, не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику.

Зокрема, колегія суддів враховує наявність у підозрюваної постійного місця проживання та роботи, де вона характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваної, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання здатен запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3