Справа № 209/1384/23
Провадження № 1-кп/209/186/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження № 0000332 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянка України, має вищу освіту, не працює, одружена, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 11.03.2023 року близько 07 годин 25 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Рено Кенго» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , здійснювала рух заднім ходом по проїзній частині площадки, розташованої на лівобережному ринку «Пасаж» по проспекту Будівельників в Дніпровському районі міста Кам`янського, з метою виїзду з прилеглої території.

ОСОБА_5 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, перед початком руху заднім ходом не переконалась у відсутності небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, розпочала та стала рухатися заднім ходом, внаслідок чого, в районі будинку №5 «а» по пр.Будівельників, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка знаходилася на проїзній частині дороги на її смузі для руху позаду.

В результаті наїзду пішоходові ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з раною в лобній ділянці голови, закритим переломом дистального епіфіза лівої малогомілкової кістки, закритим переломом правої променевої кістки (дистального метаепіфіза) зі зміщенням - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючі тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем, порушила вимоги п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які свідчать: п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб», -

невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинило настання даної події.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 визнала вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за вказаних в обвинувальному акті обставинах, щиро кається, погодилася із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, подала до суду заяву про звільнення її від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження щодо неї з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що вона примирилася з потерпілою ОСОБА_4 , претензій до неї остання не має.

Обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, які роз`яснені їй судом.

Захисник обвинуваченої в підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підтримав та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що з обвинуваченою вони примирились, завдана їй шкода відшкодована у повному обсязі, матеріальних та моральних претензій до неї вона не має, про що надала письмову заяву, тому вона не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, з наведених вище підстав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому суд враховує висновки щодо застосування ст. 46 КК України, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №439/397/17. Згідно п. 31 звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

Згідно ст. 12 КК України, ч.1 ст. 286 КК України віднесена законодавством до нетяжких злочинів. ОСОБА_5 раніше не судима, що підтверджується відповідною довідкою з Інформаційного центру, повністю відшкодувала завдану потерпілій шкоду, що підтверджується заявою потерпілої від 21.04.2023 р.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності з зазначених підстав є обов`язком суду.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, визнала себе винуватою, завдана кримінальним правопорушенням шкода відшкодована нею потерпілій у повному обсязі, розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, які роз`яснені їй судом. У суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, суд переконався в тому, що обвинувачена та потерпіла за вище викладених обставин дійсно примирилися.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали, а також мотиви Верховного Суду викладені у постанові від 07.10.2021 у справі № 584/800/20, документально підтверджені витрати на залучення експерта на проведення судових експертиз в розмірі 2265,36 грн. слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено 11 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 - закрити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року арешт на автомобіль «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , який згідно техпаспорту серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 ,шляхом зняття заборони на його відчуження, розпорядження.

Речові докази: - автомобіль «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 , який згідно техпаспорту серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 - повернути його користувачу ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1