Справа №693/328/19
1-кп/705/359/23 УХВАЛА
12.04.2023 м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
законного представника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Захисник та законний представник у вирішенні вказаного клопотання поклалися на думку суду.
ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання, суд висновує таке.
За приписами ст. 22 КПУ України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Враховуючи рішення Європейського Суду (справа «Яллох проти Німеччини»), біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
Стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
На даний час ОСОБА_4 утримується в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради».
Проте ОСОБА_4 , з урахуванням стану його здоров`я, підлягає направленню для подальшого його утримання на запобіжному заході до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства Охорони здоров`я України».
Відповідно до п. 11 Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених наказом МОЗ України № 992 від 31.08.2017, госпіталізація пацієнтів до СЗНПД здійснюється на підставі судового рішення про застосування ПЗМХ та наявності документів, що посвідчують особу.
Згідно із п. 12 вказаних Правил прийом пацієнта до СЗНПД здійснює черговий лікар-психіатр, який перевіряє наявність ухвали суду про застосування ПЗМХ та документи, які посвідчують особу громадянина.
Як встановлено в ході розгляду справи, у ОСОБА_4 відсутні документи, що посвідчують особу.
Дніпровська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» відмовляє у поміщенні ОСОБА_4 до вказаного закладу, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують його особу.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.
Згідно зі ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).
Порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України".
Відповідно до пунктів 10, 13, 14 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, встановленого Постановою № 302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів». Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС. До заяви-анкети вноситься зокрема така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт:
1) прізвище, власне ім`я та по батькові особи (далі - ім`я) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації (складова "по батькові" латинськими літерами не зазначається);
3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації;
5) дата та підстави набуття громадянства;
6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності);
7) відцифрований образ обличчя особи;
8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис особи із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями вноситься з урахуванням фізичної можливості вчинити таку дію. Підпис особи, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особи, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування;
9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів кваліфікованого електронного підпису;
10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук;
11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири);
12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти;
13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт;
14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження);
15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про РНОКПП або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу);
15-1) відомості про одночасну реєстрацію особи віком від 14 до 18 років під час оформлення паспорта вперше в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з подальшим відображенням інформації про РНОКПП у паспорті;
16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати;
17) дата заповнення заяви-анкети.
Таким чином, законодавством чітко регламентована процедура подачі документів на оформлення паспорта, яка визначає надання особою визначених процедурою персональних даних уповноваженому органу під час заповнення заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру. Збираючи відповідні дані про особу, держава переслідує легітимну мету, спрямовану, зокрема, на захист прав та свобод інших осіб, забезпечення громадської безпеки, тощо. Окрім того, законодавством передбачається відповідальність за порушення законодавства про захист персональних даних, що викликана необхідністю забезпечення безпеки та належного збереження персональних даних про особу, отриманих уповноваженим органом в ході виконання своїх функцій.
Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина 5, 6 статті 6 Закону № 2297-VI).
На виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.09.2022 працівниками відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області 10.10.2022 здійснено супровід ОСОБА_4 до Смілянського відділу Управління ДМС у Черкаській області з метою оформлення у встановленому порядку документів для отримання паспорта громадянина України.
Під час оформлення заяви-анкети на отримання паспорта громадянина України ОСОБА_4 категорично відмовився від фотографування свого обличчя та взяття у нього відбитків пальців рук.
Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України наголошує на тому, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Згідно з даним нормативно-правовим актом такі обставини містяться у відцифрованому образі обличчя особи, відцифрованому підписі особи та відцифрованих відбитках пальців рук.
Істотне значення обставин, що містяться у зразках відцифрованого образу обличчя особи, відцифрованого підпису особи та відцифрованих відбитках пальців рук особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, полягає в тому, що виключно за їх допомогою у встановленому законодавством порядку можливе виготовлення документа, що посвідчує особу ОСОБА_4 .
За відсутності ж такого документа повністю унеможливлюється не тільки дотримання прав ОСОБА_4 , а й виконання завдань кримінального провадження, оскільки в цьому випадку продовжуватиме існувати суттєва перешкода як у виконанні ухвал про застосування та продовження відносно нього запобіжних заходів, так і в подальшому кінцевого рішення у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 233 КПК України).
Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 КПК України.
Вищевказані обставини та зразки можуть бути одержані шляхом відбирання біологічних зразків у особи та її освідування із залученням в якості спеціаліста представника Державної міграційної служби України, уповноваженого здійснювати заходи, визначені Порядком оформлення, вдачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 241 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор здійснює освідування особи для виявлення особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.
Крім того, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
З аналізу змісту вказаної вище норми вбачається, що вона є відсильною, оскільки у частині статті викладено припис, в якому містяться не всі елементи норми права.
Так, даною нормою визначено, що відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу, тобто вказана норма має визначити саме порядок відібрання таких зразків, однак жодними чином не встановлює та не обмежує коло осіб, у яких у примусовому порядку можуть бути відібрані біологічні зразки.
При цьому слід врахувати передбачене ст. 63 Конституції України загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» (рішення від 17.12.1996) вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це право не поширюється на застосування у кримінальному провадженні інформації, яку можна отримати від обвинуваченого, вдаючись до примусових повноважень, але яка існує незалежно від волі підозрюваного, наприклад, документи, вилучені за судовим наказом, проба дихання, крові і сечі, а також тканин тіла, з метою проведення ДНК-аналізів.
Вказане дає підстави вважати, що відбирання у ОСОБА_4 у примусовому порядку біологічних зразків, а саме його відцифрованих відбитків пальців обох рук, та відцифрованого підпису особи, а також його освідування для відібрання відцифрованого образу обличчя з метою оформлення у встановленому порядку документів для отримання документа, який посвідчує особи, не є порушенням ст. 63 Конституції України, а також відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Зазначені обставини та зразки не можуть бути встановлені іншим шляхом, оскільки сприяти у їх встановленні у добровільному порядку ОСОБА_4 категорично відмовляється, очевидно розуміючи, що у такий спосіб може перешкодити суду у забезпеченні виконання завдань кримінального провадження та у досягненні кінцевої мети правосуддя.
Таким чином, наявні підстави вважати, що встановлення вказаних обставин шляхом одержання відцифрованого образу обличчя ОСОБА_4 , відцифрованого підпису ОСОБА_4 та відцифрованих відбитків пальців обох рук ОСОБА_4 можливе лише через проведення слідчих дій у примусовому порядку, а саме відбирання біологічних зразків та освідування ОСОБА_4 .
Суд вважає, що дане втручання в особисте життя та права особи є виправданим, оскільки згідно з висновком судової психолого-психіатричної експертизи № 116 від 16.10.2019 на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_4 виявляв та виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії з епізодичним перебігом в стані нестабільної, неповної ремісії з субпсихотичними розладами, з коморбідною алкоголізацією і розладами адаптації, через що він не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, має субдепресивні розлади, суїцидальні тенденції, ідеї одержимості, шизотипові розлади, емоційно-вольової сфери, агресивні тенденції, прояви некритичності, що створюють активний тип суспільної небезпеки, і може призвести до скоєння суспільно-небезпечних дій.
Вказані дані свідчать про тяжкість захворювання ОСОБА_4 , належне лікування якого не бути забезпечено КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», оскільки даний заклад виключений з переліку закладів із надання психіатричної допомоги, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 20.03.2018 № 516 (у редакції наказу МОЗ України від 21 червня 2022 року № 1075). Перебування ОСОБА_4 у даному закладі може створити небезпеку для оточуючих, зокрема пацієнтів та медичного персоналу.
Натомість належне лікування ОСОБА_4 може бути забезпечено Дніпровською філією «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства Охорони здоров`я України», який є спеціальним закладом з надання психіатричної допомоги, створеним з метою здійснення заходів кримінально-правового характеру та включений до переліку закладів із надання психіатричної допомоги, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 20.03.2028 № 516 (у редакції наказу МОЗ України від 21 червня 2022 року № 1075).
З огляду на викладене, враховуючи доводи, наведені прокурором у клопотанні, та те, що від відібрання зразків у добровільному порядку ОСОБА_4 категорично відмовляється, з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження, належного лікування ОСОБА_4 та забезпечення безпеки інших осіб, суд доходить висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що належить задовольнити.
Керуючись вимогами ст.ст. 36, 160-166, 241, 245, 333, 508 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 14 квітня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1