Справа № 202/4381/23
Провадження № 1-кс/202/2133/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 15.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середа, Щебекінського району Бєлгородської області російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді водія відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Слідчими слідчого відділення Відділу поліції №3 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000055 від 15 січня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.5 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді водія відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 28, 29, 31, 32, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, близько 22 години 50 хвилин 14 січня 2023 року, перебуваючи на території розташування відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у кухонній кімнаті вказаного будинку, у стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним поведінкою гранатометника роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 , який на той момент знаходився у спальній кімнаті зазначеного будинку, де між ним та водієм роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_7 , відбувалась бійка, та з метою здійснення допомоги солдату ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті солдату ОСОБА_6 , який наніс тілесні ушкодження його співслужбовцю солдату ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що застосовує спосіб вбивства небезпечний для життя не тільки однієї особи, а й інших людей, без будь-яких вагань, кинув принесену з собою оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 з маркуванням на важелі 78УЗРГМ-2583, яка знаходилась у його лівій руці, без запобіжного кільця, тобто в бойовому режимі, з дистанції близько 2-х метрів на підлогу у бік солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 , після чого відбулось штатне спрацювання гранати шляхом її вибуху, чим створив реальну небезпеку для життя осіб в момент вибуху, які перебували у зазначеному будинку та реалізував свій злочинний намір на позбавленні життя солдату ОСОБА_6 , однак солдат ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді уламкового поранення лівої верхньої кінцівки правого передпліччя, правої гомілки та ділянки лівої лопатки, при цьому і старший солдат ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді уламкового поранення м`яких тканин голови, акубаротравму зліва, уламкового поранення лівої верхньої кінцівки, тим самим солдат ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як від спричинених тілесних ушкоджень смерть солдата ОСОБА_6 не настала.

15 січня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.207, 208 КПК України.

15 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.15п.5ч.2ст.115 КК України, закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

17 січня 2023 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2023 року, включно.

11 березня 2023 року до керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері слідчим подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до 3- х місяців.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами проведених слідчих експериментів із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновком експерта судової вибухово-технічної експертизи від 20 лютого 2023 року іншими доказами у своїй сукупності.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_16 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчинив вбивство, в умовах воєнного стану та бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, тим самим утворюють склади кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 407 та ч.4 ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, крім того підозрюваний зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що є віддаленим містом від органу досудового розслідування та вказана адреса не перевірена органом досудового розслідування, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, які умисно можуть вчиняти інші злочини, в тому числі й військові аби не захищати територіальну цілісність країни на лінії зіткнення, що може призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Крім, цього суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямованих на зміну їх показів в суді, наданих ними органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовую, настання ризику п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 отримали осколкові пораненні дві людини, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України є процесуально доцільним не визначати підозрюваному ОСОБА_4 заставу у вказаному кримінальному провадженню.

17 січня 2023 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 березня 2023 року, включно.

З урахуванням часу повідомлення ОСОБА_4 про підозру, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 15 березня 2023 року. Проте завершити досудове розслідування до вказаної дати не представилось за можливе через необхідність провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Провести слідчі та процесуальні дії до 15 березня 2023 року не виявляється за можливе з огляду на те, що у кримінальному провадженні призначено проведення експертиз, проведення яких має довготривалий характер через завантаженість експертів.

У зв`язку з цим, 11 березня 2023 року на адресу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшло клопотання старшого слідчого відділення Відділу поліції №3 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_17 від 05 березня 2023 року про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 15 квітня 2023 року.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати та реалізувати ухвалу слідчого судді на тимчасовий документів до медичних документів, а саме до історій хвороб на потерпілих, призначити судово-медичні експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень спричинених потерпілим, допитати потерпілих та провести з ними слідчі експерименти, призначити за результатами проведених слідчих експериментів з потерпілими та свідками додаткову судово-медичну експертизу, отримати та долучити до матеріалів провадження з військової частини акт проведення службового розслідування, отримати висновки судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 , судової експертизи зброї, у разі необхідності повідомити підозрюваного ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, ознайомитися з матеріалами, які сторона захисту має намір використати в суді, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом, провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

При цьому ризики, покладені в основу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, у зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає, що утримання ОСОБА_4 під вартою є таким же актуальним як і при обранні запобіжного заходу.

Так, соціальний статус підозрюваного не змінився, нові соціальні зв`язки не утворилися, керівництво військової частини до слідчого або прокурора із клопотанням про передання підозрюваного на поруки не зверталися, досудове розслідування не завершено, тобто свідки не допитані в межах судове провадження в суді першої інстанції, тобто лишається актуальним ризик впливу на них.

З огляду на те, що доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного прокурор вернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Д онецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

15.01.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.2 08 КПК України.

15.01.2023, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

17.01.2023 на підставі ухвали слідчого Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.03.2023 включно без визначення розміру застави

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими слідчому судді доказами у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами проведених слідчих експериментів із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновком експерта судової вибухово-технічної експертизи від 20 лютого 2023 року іншими доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, а саме закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, характер та зухвалість інкримінованого злочину проти життя та здоров`я способом, небезпечним для життя багатьох осіб, який вчинено в умовах воєнного.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені свідчить той факт, що ОСОБА_4 , будучі військово службовцем військової служби, володіє навичками користування та застосування вогнепальної зброї, отже, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї може мати змогу погрожувати свідкам, які є військовослужбовцями, з метою зміни їх свідчень або відмови він них.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведеним існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вказані ризики належним чином не обґрунтовані у клопотанні, не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях слідчого, прокурора.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_4 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжують існувати.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_18 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний є військовослужбовцем, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, раніше не судимий.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

11 березня 2023 року постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_19 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України продовжено до трьох місяців, а саме до 15 квітня 2023 року.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести слідчі, процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема:

-отримати та реалізувати ухвалу слідчого судді на тимчасовий документів до медичних документів, а саме до історій хвороб потерпілих;

-призначити судово-медичні експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень спричинених потерпілим;

-допитати потерпілих та провести з ними слідчі експерименти;

-призначити за результатами проведених слідчих експериментів з потерпілими та свідками додаткову судово-медичну експертизу;

-отримати та долучити до матеріалів провадження з військової частини акт проведення службового розслідування;

-отримати висновки судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 , судової експертизи зброї;

-провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

-у разі необхідності повідомити підозрюваного ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри;

-ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, ознайомитися з матеріалами, які сторона захисту має намір використати в суді, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом;

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Доказів того, що всі обставини, які були підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінилися, суду не надано. Захисником та підозрюваним не подано до суду клопотання з наведенням підстав для зміни запобіжного заходу, з огляду а викладене, підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у встановленому законом порядку слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування строком на 32 дні тобто по 15 квітня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 15 квітня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1