465/344/21
1-кп/465/660/22
У Х В А Л А
судового засідання
17.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегіальному складу Франківського районного суду м. Львова від 20.09.2022 року, уточнену у судовому засіданні щодо відводу суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які здійснюють судове провадження у кримінальному провадженні №0001626 від 28.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні колегії суддів Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, внесене 28.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001626, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

27.09.2022 року обвинувачений ОСОБА_6 через канцелярію суду, подав заяву про відвід колегії суддів Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений уточнив подану ним заяву, та просив відвести від розгляду кримінального провадження про його обвинувачення суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Показав суду, що не довіряє вказаним суддям, оскільки ними не враховуються підстави для зміни запобіжного заходу при продовженні такого у судових засіданнях, судді упереджено ставляться до нього при розгляді даного кримінального провадження. Зазначив, що за період двох років судом в рамках розгляду кримінального провадження не забезпечено явку потерпілого.

Захисник у судовому засіданні заяву обвинуваченого підтримав, просив задоволити заявлений обвинуваченим відвід колегії суддів. Показав суду, що суд не проводить об`єктивного розгляду його клопотань про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо заявленого обвинуваченим відводу суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки у заявленому відводі міститься зловживання обвинуваченим своїми правами, жодних підстав, передбачених ст.75, 76 КПК України не зазначив. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали заяви, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволені заяви про відвід слід відмовити, виходячи із наступного.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Так, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч.1 ст.75 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу, об`єктивним та неупередженим, розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 9 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Проаналізувавши зазначені у заяві обвинуваченого обставини для відводу суддів з урахуванням вищенаведених критеріїв, суд має визначити чи є наведені обвинуваченим факти такими, які можуть викликати сумнів щодо неупередженості колегії суддів.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Жодних інших доказів на підтвердження сумнівів в неупередженості та безстороннності колегії суддів заявником не наведено.

Колегія суддів не бере до уваги твердження ОСОБА_6 щодо незабезпечення явки у судове засідання потерпілого ОСОБА_8 , оскільки такий вже допитаний судом при розгляді даного кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу також й твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника щодо упередженості розгляду клопотань про продовження строку тримання під вартою, оскільки такі ухвали були предметом розгляду в апеляційній інстанції, за результатами розгляду залишені в силі та без змін.

Відтак, доводи, викладені в заяві обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на переконання колегії суддів, зводяться виключно до незгоди обвинуваченого із прийнятими судом процесуальними рішеннями, що не може породжувати об`єктивно обґрунтованих сумнівів в неупередженості складу суду за відсутності доказів такого.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, положення процесуального законодавства та практику ЄСПЛ, колегія суддів приходить до висновку, що жодних доказів упередженості колегії суддів заявником не надано. А тому, за відсутності наведеного, заявлений відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 314, 372, 375, 376КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні уточненої заяви ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0001626 від 28.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.11.2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2