Справа № 202/724/23
Провадження № 1-кс/202/477/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000082 від 12.01.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у с. Велике Устя, Сосницького району, Чернігівської області, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовцю ЗСУ за мобілізацією, ВЧ НОМЕР_1 , майору, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2023 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000082 від 12.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 17.09.2022 № 269 ОСОБА_6 , призначено на посаду командира НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, майор ОСОБА_6 згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватись вимог військових статутів, поводитися з гідністю та честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.

Разом з тим, майор ОСОБА_6 , у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, умисно не виконав наказ командира (начальника), за наступних обставин.

Згідно бойового розпорядження ОТУ Соледар від 03.01.2023 № 1314/4/9/26т/окп, 07.01.2023 НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони прийнятий в оперативне підпорядкування до виконання бойових завдань.

09.01.2023 приблизно о 21 год 05 хв, тобто в умовах воєнного стану, командиром НОМЕР_4 окремої танкової бригади полковником ОСОБА_8 , надано для виконання бойове розпорядження (наказ) від 09.01.2022 № 229, зокрема, заборонити самостійний відступ (відхід) підпорядкованих підрозділів, недопущення захоплення противником займаних рубежів, районів, позицій, зокрема і до командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 .

При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод майора ОСОБА_6 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, майор ОСОБА_6 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 12.01.2023 приблизно о 01 год 20 хв, тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у місці тимчасової дислокації КСП батальйону у АДРЕСА_2 , відкрито не заявляючи, що не буде виконувати наказ начальника, діючи умисно, фактично не виконав вищезазначений наказ наданий йому командиром НОМЕР_4 окремої танкової бригади полковником ОСОБА_8 та, з метою уникнення бойового зіткнення з окупаційними військами, надав усний наказ підпорядкованим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на вибуття до АДРЕСА_1 .

Умисне невиконання майором ОСОБА_6 наказу потягло за собою до підриву дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.

12.01.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КПК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків тощо.

Крім того зазначив, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також зазначив, що неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що застосування вказаних запобіжних заходів до підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.402 КК України, заборонена ч.8 ст.176 КПК України.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, просив слідчого суддю обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті без визначенням розміру застави.

Прокурори у судовому засіданні доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що вважає, що підозра є необґрунтованою, так як викладені у клопотанні обставини не відповідають фактичним обставинам, які мали місце 09.01.2023, крім того наданий ним усний наказ підпорядкованим військовослужбовцям не порушував наказ полковника ОСОБА_8 від 09.01.2023, а фактично був наказом про евакуацію. Крім того пояснив, що вказані у клопотанні ризики є припущеннями сторони обвинувачення та спростовуються даними, що його характеризують. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного, надав письмові заперечення на клопотання у яких зазначив, що воно є необґрунтованим, так як жоден з заявлених ризиків не знайшов свого підтвердження у матеріалах клопотання, а навпаки спростовується даними, що характеризують ОСОБА_6 лише з позитивної сторони. Також зазначив, що повідомлення про підозру ґрунтується на доказах, які зібрані з порушенням КПК України. Враховуючи викладене просив слідчого суддю обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити грошову заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебувають матеріали кримінального провадження 0000082 від 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України

12.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній (початковій) стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме показаннями свідків.

При цьому слідчий суддя зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування, зокрема, при розгляді скарги, відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності.

Таким чином, станом на 13.01.2023 існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_6 на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, командиром батальйону, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу через дружні умовляння вплинути на свідків, які є його товаришами по службі та підпорядковані йому, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурорами доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інший військовий злочин, так як підозрюваний вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойове завдання та наказ командира окремої танкової бригади щодо виконання свої службових обов`язків в умовах не лише воєнного стану, а саме в умовах активних бойових дій, які тривають і далі, що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_6 має схильність до панічного настрою в умовах складної бойової обстановки.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, приписами ч.8 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відтак, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, а також ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його сімейний стан та соціальні зв`язки за місцем мешкання; позитивні характеристики; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно до даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.01.2023 ОСОБА_6 був фактично затриманий 12.01.2023, а отже строк дії запобіжного заходу відраховується саме з 12.01.2023.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі, але враховує, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також враховуючи те, що він є професійним військовослужбовцем, командиром батальйону, а отже користується авторитетом, слідчий суддя вважає необхідним скористатися своїм правом не визначати розмір застави підозрюваному, так як перебування ОСОБА_6 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику - впливу на свідків за провадженням, які, як вже було зазначено, є його підлеглими та товаришами по службі і йому відомі номери їх мобільних телефонів та місце несення служби.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 підозрюваному ОСОБА_6 для розслідування кримінального провадження №0000082 від 12.01.2023, на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 12 січня 2023 року по 13 березня 2023 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 14.03.2023 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде складений 16.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1