Справа №760/3798/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000389, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита Читинської області (Забайкальський край) рф, громадянина рф, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець збройних сил рф, проходить службу на посаді рядового військової частини № НОМЕР_1 - 37 окремої гвардійської мотострілецької Будапештської Червонознаменної ордену Червоної зірки Донської козачої бригади імені Є.А. Щаденко зс рф, місце дислокації якої розташоване за адресою: рф, республіка Бурятія, м. Кяхта,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000389, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем зс рф на посаді рядового військової частини № НОМЕР_1 - 37 окремої гвардійської мотострілецької Будапештської Червонознаменної ордену Червоної зірки Донської козачої бригади імені Є.А. Щаденко зс рф, в період часу з 25.02.2022 по 31.03.2022, перебував на території окупованого зс рф Вишгородського району Київської області, де у нього виник злочинний умисел на протиправне заволодіння приватним майном цивільного населення з метою особистої наживи.

Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , спільно з невстановленими військовослужбовцями збройних сил російської федерації, перебуваючи в місці ведення воєнних дій, а саме у селі Обуховичі Вишгородського району Київської області, проникли всередину домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить місцевій мешканці ОСОБА_7 , де проживали та базувались протягом усього періоду окупації села Обуховичі Вишгородського району, будучи обізнаними із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протизаконне заволодіння приватним майном цивільного населення, з метою особистої наживи, в порушення вимог, визначених ст.ст. 28, 47 Конвенції «Про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, ч.2 ст. 33 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949, 27.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, протиправно заволоділи майном потерпілої, а саме: пральною машинкою «Gorenje», модель WP6YS2/R, вартістю 10 622,83 грн., шурупокрутом «Dewalt» DCD791 (24V 6АН), вартістю 1 424,52 грн., бензиновим генератором «Honda» ЕМ2300 GW, 2 кВт, вартістю 16 013,43 грн., дрилю «Full Tech» FТ 2122 (400 Вт), вартістю 363,12 грн., кутовою шліфмашинкою «Bosch» PWS 850-125, вартістю 1750,24 грн., бензопилою «Jonsered» моделі CS2138, вартістю 3 475,00 грн., поршневим повітряним компресором «Дніпро-М» ПВК 50-2, 1,5 кВт, вартістю 2 778,30 грн., чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , на загальну суму 36 432,44 грн.

При цьому, ОСОБА_6 та військовослужбовці зс рф усвідомлювали, що дані речі не можуть бути використані у військових цілях, а заволодіння ними відбулося виключно з корисливою метою.

Отже, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем зс рф, за попередньою змовою з невстановленим на даний час військовослужбовцями зс рф, здійснив незаконне заволодіння майном (розграбування) ОСОБА_7 ,на загальну суму 36 432,44 грн., чим порушив вимоги статей 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст.ст. 28, 47 Конвенції «Про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтована доказами, що вказані у клопотанні та долучені до нього.

31.01.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, та відсканований його текст розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 31.01.2023 № 21 (7419).

Крім того, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повісткою до слідчого на 13.02.2023, 14.02.2023, 15.02.2023. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 31.01.2023 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 31.01.2023 № 21 (7419), однак, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, відповідно до вручених йому повісток не з`явився, про причини неявки не повідомив.

16.02.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено співробітникам Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 викликався до слідчого у спосіб, передбачений ст. ст. 111, 135, 278 КПК України. Однак, підозрюваний до місця виклику не прибув, і переховується від органів слідства та суду на території рф.

Отже, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на території рф, з метою уникнення кримінальної відповідальності за учинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

На сьогоднішній день виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а обрання підозрюваному запобіжного заходу більш м`якого може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Як вказує у клопотанні слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають підстави застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем зс рф та громадянином рф, тобто держави, яка відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» за № 2268-VIII від 18.01.2018 визнана країною-агресором; відповідно до статті 12 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими - відповідала за поводження з військовополоненими, незалежно від відповідальності, яку може нести підозрюваний; систематично не виконує норми міжнародного прав, що підтверджується, зокрема, резолюціями Генеральної Асамблеї ООН, наприклад, А/RES/75/192 «Ситуації з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Україна» від 16.12.2020; систематично не визнає вчинених на території України військових злочинів представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф.

Враховуючи вищевказані обставини, підозрюваний з метою уникнення відповідальності на території України, за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який, в разі доведеності вини, передбачено покарання від 8 до 12 років позбавлення волі, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку в ході досудового розслідування ідентифікувати не представилось можливим, оскільки її не було відшукано.

Наведене свідчить про усвідомлення підозрюваним та іншими військовослужбовцями зс рф обставин протиправної діяльності, яка провадилася ними в період окупації окремих населених пунктів Вишгородського району Київської області.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний будучи військовослужбовцем зс рф, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як самостійно, так і через інших військовослужбовців зс рф, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання.

В такому разі підозрюваний, ознайомившись з матеріалами поданого клопотання, зокрема зі змістом показань допитаних у кримінальному провадженні потерпілих та свідків, маючи доступ до зброї та військової техніки, зможе незаконно схилити таких потерпілих та свідків до зміни своїх показань в суді, які, з огляду на викладене, можуть бути використані в якості доказу лише під час безпосереднього їх отримання під час допиту в судовому засіданні.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що згідно відомостей в засобах масової інформації, на початку квітня 2022 року, підрозділи зс рф, у т.ч. підрозділ підозрюваного, вийшли з окремих територій Київської та Чернігівської областей з метою перегрупування своїх сил для зосередження основних зусиль на Східному напрямку.

Наведені вище обставини свідчать про те, що підозрюваний може перебувати або на території рф або на території східних областей України, що дає підстави стверджувати про наявність вагомих ризиків вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання та просила відмовити у його задоволенні. Також, заперечувала щодо розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного, оскільки немає підтвердження, що почався міжнародний розшук.

Підозрюваний ОСОБА_6 повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, шляхом опублікування повідомлення в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в судове засідання не з`явився, жодних заяв слідчому судді щодо розгляду клопотання не надходило.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що додані до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Так, 31.01.2023 ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України. В той же день повідомлення про підозру ОСОБА_6 було надруковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 31.01.2023 № 21 (7419)) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто у спосіб, що передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 викликався до слідчого для допиту як підозрюваного на 13.02.2023, 14.02.2023, 15.02.2023 шляхом друкування вказаних повісток про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр» випуск від 31.01.2023 № 21 (7419)) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто у спосіб, що передбачений ст. 135 КПК України. Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

16.02.2023 постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук. Здійснення розшуку підозрюваного доручено співробітникам Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НП УКраїни.

Разом з тим, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на території російської федерації.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає доведеним, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з урахуванням тяжкості та конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, продовжити вчинення, в тому числі інших, кримінальних правопорушень, а також підозрюваний має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_6 , наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на території рф, у зв`язку із чим оголошений в розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням викладеного при обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підстави для визначення розміру застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.176, 177, 178, 183, 184, ч.6 ст.193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1