Справа№ 938/199/22
Судове провадження № 1-кп/938/63/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Верховина, Верховинського району, Івано- Франківської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання в с.Красник Верховинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, розлученої, не працевлаштованої, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обиралася, раніше не судима,-

у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021 від 07.04.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 привласнила чуже майно, яке було їй ввірене, в умовах воєнного стану, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді продавця непродовольчих товарів магазину «ЖЖУК», що розміщений в селищі Верховина, вул. Грушевського 1 «д», Верховинського району Івано-Франківської області , що належить ТзОВ «Мобіжук» (ЄДРПОУ № 37741113 м. Львів, вул. Кульпарківська, 59), вчинила привласнення чужого майна в умовах воєнного стану впровадженого відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року.

Згідно з наказом генерального директора ТзОВ «Мобіжук» за № 2422к від 15.12.2021 року ОСОБА_4 прийнято на роботу з 16.12.2021 року на посаду продавця непродовольчих товарів відділу продажу та ознайомлено з посадовою інструкцією.

Відповідно до вказаної посадової інструкції, продавець непродовольчих товарів зобов`язаний, зокрема: організовувати ефективну роботу магазину для задоволення потреб покупців в необхідному їм товарі, шляхом надання допомоги у виборі товару оптимальної якості, кількості і комплектації для кожного конкретного випадку та надання послуг з приймання, видачі та переказу грошових коштів, здійснення платежів та інших операцій через систему послуг аутсайфінгу; здійснювати контроль за збереженням товару, торгового устаткування та інших матеріальних цінностей; проводити інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей; вести касову дисципліну та встановлену звітність магазину та інше.

16.12.2021 року між ТзОВ «Мобіжук» в особі генерального директора та ОСОБА_4 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого ОСОБА_4 бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених їй цінностей та починаючи із 16.12.2021 року, ОСОБА_4 приступила до виконання своїх обов`язків в магазині « ЖЖУК », що розміщений в селищі Верховина, вул. Грушевського 1 «д», Верховинського району, Івано-Франківської області .

Продавець непродовольчих товарів магазину «ЖЖУК» ОСОБА_4 , працюючи у вищевказаному магазині, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна ТзОВ «Мобіжук», вчинила протиправні дії, спрямовані на привласнення чужого майна - за період з 26.03.2022 року по 30.03.2022 року, а саме привласнила грошові кошти магазину в сумі 37 705 гривень та в період з 04.02.2022 по 30.03.2022 вчинила привласнення товарно-матеріальних цінностей, які були призначені для продажу та перебували в її віданні, а саме: TWOE R240 (2020) Dual SIM Black, вартістю 899 гривень, АЗП ColorWay 2USB AUTO ID 3.6A 18W Black, вартістю 259 гривень, кабель Hoco U31 BenaylightningchargingcableBlack, вартістю 169 гривень, кабель Intaleo CBGNYL2 LightningGrey, вартістю 299 гривень, книжка UniversalLevol PU Leather 5.1-5.5" Gold, вартістю 219 гривень, КП micro-SDHC SanDisk 16 GB Class 10 UHS-1 + noadapter, вартістю 199 гривень, МЗП GeliusProVogue GP-HC011 2USB 2.4A + MicroBlack, вартістю 269 гривень, навушники Bluetooth TWS SkyDolphin SL21 Black, вартістю 399 гривень, навушники GeliusUltraSoundUp GU-080 Black, вартістю 59 гривень, навушники XO EP22 Black, вартістю 99 гривень, стартовий пакет лайфселл Інтернет БЕЗМЕЖ (s/n), вартістю 90 гривень, стартовий пакет лайфселл Інтернет БЕЗМЕЖ (s/n), вартістю 90 гривень, термосклоiPhone 7/8 Plus 4D White, вартістю 229 гривень, термосклоOptimaXiaomiRedmi 9, вартістю 119 гривень, термосклоOptimaXiaomiRedmi 9A/9C, вартістю 119 гривень, термосклоOptimaXiaomiRedmiNote 9, вартістю 119 гривень, МЗП INCORE USB TravelCharger 1.0A (3207A) чорний, вартістю 238 гривень, на загальну суму 3874 гривень.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ТзОВ «Мобіжук» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 41 579 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у привласненні чужого майна, яке було їй ввірене, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

27.12.2022 року представник потерпілого ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення ним з обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, яка прокурором долучена до матеріалів судової справи (а.с.226).Також представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила надання нею, як представником потерпілого ТзОВ «Мобіжук», згоди прокурору на укладення ним з обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Надалі 27.12.2022 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності її захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості (а.с.227-232), згідно з якою обвинувачена беззастережно визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Сторони узгодили призначення обвинуваченій покарання в межах, встановлених санкцією ч.4 ст. 191 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням обіймати посади пов`язані з матеріально-відповідальним становищем строк 1 рік, звільнивши від відбування основного покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник - адвокат ОСОБА_5 та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст.469 даного Кодексу, у кримінальному провадженні може бути між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів У ч. 4 ст. 469 КПК України також закріплено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, який згідно з ст. 12 КК України, є тяжким злочином, в даному кримінальному провадженні представник потерпілого надав письмову згоду прокурору на укладення з обвинуваченою угоди про визнання винуватості.

Не встановлено судом порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення особі про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами дотримано вимог положень ст. 472 КПК України,оскільки в угоді зазначено її сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченою є добровільним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Невідповідності інтересам суспільства умов угоди чи порушення прав, свобод або інтересів сторін та інших осіб у судовому засіданні не встановлено.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яка є раніше не судимою (а.с.81), на її утриманні двоє малолітніх дітей (85,86), розлучена (а.с.87), перебуває у стані вагітності (а.с.224-225), на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а. с. 82-83).

При цьому в угоді також враховано обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення, а також часткове добровільне відшкодування завданого злочином збитку (шкоди).

Сторони в угоді про визнання винуватості узгодили покарання для ОСОБА_4 в межах санкції ч. 4 ст. 191 КК України зі звільненням її покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У ч.2 та ч. 3 ст.75 КК України закріплено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Таким чином судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження в судовому засіданні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченою за участю захисника, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

ТзОВ «Мобіжук» заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину в сумі 41579 гривень.

У ході судового розгляду даної справи обвинуваченою частково відшкодовано потерпілому завдані злочином збитки в сумі 10000 гривень.

Представник потерпілого просив у судовому засіданні задовольнити позов та стягнути з обвинуваченої на користь ТзОВ «Мобіжук» шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, в сумі 31579 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 цивільний позов визнала повністю та не заперечила проти його задоволення, про що зазначено нею в угоді про визнання винуватості.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд, дослідивши заявлений потерпілим цивільний позов вважає, що йогослід задоволити, з обвинуваченої на користь ТзОВ «Мобіжук» стягнути 31579 гривень заподіяної шкоди, оскільки саме такий розмір шкоди знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314,373,374,475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.12.2022 року, укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні - прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (за участі її захисника - адвоката ОСОБА_5 ).

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріально-відповідальним становищем, строком 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк - 1 (один) рік .

Відповідно до вимог ч. 1, ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Товариства з обмеженої відповідальністю «Мобіжук» до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «Мобіжук» кошти в сумі 31579 (тридцять одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень, як заподіяну внаслідок вчинення злочину шкоду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору, представнику потерпілої.

Суддя ОСОБА_1