Справа № 308/2922/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

за участю захисника ОСОБА_7

за участю захисника ОСОБА_8

за участю захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №308/2922/20 (1-кп/308/313/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 17.05.2017 року, про обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №308/2922/20 (1-кп/308/313/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 17.05.2017 року, про обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисник ОСОБА_8 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 30 травня 2017 року, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, щодо ОСОБА_6 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Крім того, того ж дня , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, щодо ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

30 травня 2017 року, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, щодо ОСОБА_5 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч. 3 ст.368 КК України.

25 липня 2017 року заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_10 продовжено строк розслідування до трьох місяців, а саме - до 30 серпня 2017 року.

07 серпня 2017 року слідчим прокуратури Закарпатської області ОСОБА_11 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку з перебуванням підозрюваного ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні, на підставі п.1 ч. 1 ст.280 КПК України.

06 листопада 2019 року слідчим прокуратури Закарпатської області ОСОБА_12 винесено постанову про поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Таким чином, на момент поновлення досудового розслідування до закінчення трьохмісячного строку досудового розслідування залишилось 23 дні. При цьому строк досудового розслідування повинен тривати до 29 листопада 2019 року.

25 листопада 2019 року процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні надано доручення в порядку ст.290 КПК України про завершення досудового розслідування (без будь якої реєстрації доручення) та яким доручено органу досудового розслідування повідомити ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисників про завершення досудового розслідування.

На виконання вищевказаного доручення старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 підписано повідомлення про завершення досудового розслідування від 28 грудня 2019 року (вихідні реєстраційні номери №5554/106/7-2019 від 28,12.2019р. №5553/106/7-2019 від 28.12.2019р., №5552/106/7-2019 від 28,12.2019р.) які безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисникам не вручалось, що підтверджується відсутністю будь яких відміток про їх вручення чи ознайомлення з повідомленням про завершення досудового розслідування та доступу до матеріалів досудового розслідування. При цьому в будь-який інший спосіб повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваним та стороні захисту не направлялось.

За таких обставин повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження слідчим складено вже поза межами строків досудового розслідування, тобто 28 грудня 2019 року, з урахуванням того, що строк досудового розслідування сплив 29 листопада 2019 року.

10 січня 2020 року, в порядку ст.290 КПК України, підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисникам надано фактичний доступ до матеріалів кримінального провадження.

У відповідності до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10 січня 2020 року, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_8 надано доступ до матеріалів з якими останні ознайомились 10 січня та 11 січня 2020 року.

У відповідності до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10 січня 2020 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_14 надано доступ до матеріалів з якими останні ознайомились 17 січня 2020 року.

У відповідності до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10 січня 2020 року, підозрюваному ОСОБА_6 та його захисникам ОСОБА_15 та ОСОБА_9 надано доступ до матеріалів з якими останні ознайомились з 13 січня по 17 січня 2020 року.

За таких обставин доступ до матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисникам поза межами строків досудового розслідування.

Також захисник вказує, що обвинувальний акт як процесуальне рішення мав бути складений, направлений до суду та доставлений безпосередньо до суду у межах строку досудового розслідування, тобто до 29 листопада 2019 року, оскільки, саме із цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Разом із тим, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні складено 12 березня 2020 року. Обвинуваченому ОСОБА_4 вручено даний процесуальний документ 16 березня 2020 року.

В той же час, супровідний лист про скерування обвинувального акту у даному кримінальному провадженні зареєстровано в журналі вихідної кореспонденції Закарпатської обласної прокуратури 18 березня 2020 року та фактично подано до Ужгородського міськрайонного 20 березня 2020 року.

Таким чином у даному випадку строк досудового розслідування стороною обвинувачення пропущений на 3 місяці 20 днів, що дає підстави стороні захисту для звернення з клопотанням про закриття кримінального провадження з наведених вище мотивів.

Вказане вище свідчить про те, що обвинувальний акт направлений стороною обвинувачення до суду після закінчення граничного строку розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 219 КПК України, що є підставою до закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України подав захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_16 ..

Прокурор подав заперечення на клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, яке обґрунтовує тим, що частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, яка вступила у дію 15.03.2018, і цим же Законом передбачено, що зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (пункт 4 § 2 розділу 4 Закону).

Вказана норма є імперативною, чіткою, не містить будь-яких інших виключень, і не потребує будь-якого тлумачення.

Так, відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні (справі) за №0000170 від 17.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України внесені 17.05.2017, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дослідженим в судовому засіданні, тобто до 15.03.2018 - до вступу у дію норми, передбаченої п. 10. ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин норма, передбачена п. 10. ч. 1 ст. 284 КПК України, не підлягала та не підлягає застосуванню у вказаному кримінальному провадженні (справі).

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив з підстав, викладений в поданому ним письмовому запереченні.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю, просив задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_16 повністю підтримали дане клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримали клопотання про закриття кримінального провадження.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників справи, ознайомившись із підставами закриття кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 (далі Закон № 2147-VIII від 03.10.2017) ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

У відповідності до п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ці норми були введені в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Даний Закон набув чинності 15.12.2017 року, а відтак зазначені вище зміни до КПК України були введені в дію 15.03.2018 року.

17.05.2017 до Єдиного Реєстру досудового розслідування внесені відомості за № 0000170 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 386 КК України.

30.05.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановою заступника прокурора області начальника слідчого управління старшого радника юстиції ОСОБА_10 від 26.07.2017 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, до трьох місяців, тобто до 30.08.2017 року.

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_11 від 07.08.2017 року досудове розслідування кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке 17.05.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка унеможливлює його участь у кримінальному провадженні.

Постановою начальника слідчого відділу прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_12 від 06.11.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 17.05.2017 року відновлено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 219 КПК України (в редакції станом на звернення до суду з обвинувальним актом) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 17.05.2017 року закінчився 29.11.2019 року.

25.11.2019 року заступником начальника відділу прокуратури Закарпатської області складено доручення старшому слідчому в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_18 у встановленому ст.ст. 111, 290 КПК України, повідомити підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також надати доступ до таких матеріалів, речових доказів, їх частин, приміщень або інших місць, які містять відомості, що будуть використані у суді як докази.

28.12.2019 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_13 складено повідомлення про звершення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів для підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_8 (№5552/106/7-2019), для підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_19 та ОСОБА_14 (№5553/106/7-2019), для підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_15 (№5554/106/7-2019).

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 10.01.2020 року ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 фактично ознайомлювалися з матеріалами досудового розслідування з 10.01.2020 року по 11.01.2020 року.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 10.01.2020 року ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_14 фактично ознайомлювалися з матеріалами досудового розслідування 17.01.2020 року.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 10.01.2020 року ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_15 фактично ознайомлювалися з матеріалами досудового розслідування з 13.01.2020 року по 17.01.2020 року.

Обвинувальний акт був направлений до суду поштовим зв`язком, що підтверджується поштовим конвертом, наявним в матеріалах справи, проте суд констатує, що на даному конверті відсутня відмітка про дату відправлення, а відтак таку неможливо встановити. До суду обвинувальним акт надійшов 20.03.2020 року.

Як зазначалось вище, у відповідності до п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, зміни до КПК України, відповідно до яких КПК України доповнено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, були введені в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Даний Закон набув чинності 15.12.2017 року, а відтак зазначені вище зміни до КПК України були введені в дію 15.03.2018 року. Відомості про кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню внесені в ЄРДР 17.05.2017 року, тобто до 15.03.2018 року.

Проте суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладену в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22), відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження.

Вимоги щодо будь-якого кримінального процесуального закону не повинні суперечити вимогам, які ставляться до Кримінального процесуального кодексу України як нормативно-правового акта, зокрема приписам статей 4-9 КПК.

За своєю юридичною силою норми, визначені положеннями вказаних статей, є фундаментальними для кримінального процесу, вони уособлюють і визначають своїм змістом юридичну природу інших його норм, які регламентують окремі інститути (субінститути) кримінального процесуального права, що регулюють специфічні прояви окремих кримінальних процесуальних відносин (зокрема, щодо продовження строків досудового розслідування), які є складовими системної множинності відносно самостійних процесуальних правовідносин його суб`єктів.

Приписи закону, яким до КПК внесені зміни, із набранням чинності є нормами кримінального процесуального закону, а отже, мають віддзеркалювати своїм змістом загальні положення і засади цього закону і застосовуватись у тій частині, яка узгоджується із ними, оскільки вони є невід`ємною складовою системи кримінальних процесуальних гарантій (способів і засобів забезпечення здійснення правосуддя), що по суті включає в себе можливість реалізації прав та обов`язків усіма суб`єктами кримінального процесу для досягнення його мети та ефективного вирішення завдань кримінального провадження.

Конституція України, закріпивши в положеннях ч. 1 ст. 58 приписи щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України (рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/201), за висновками якого: закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності законом.

Отже, зворотна дія закону полягає в перегляді вже існуючих правозастосовних актів, прийнятих на основі старої норми або в застосуванні нової норми при наданні правової оцінки юридичним фактам, правовідносинам, що мали місце (відбулися) під час дії старої норми. Якщо ж в межах цих відносин нова норма поширюється лише на ті юридичні факти, права та обов`язки, які мають місце (залишаються існувати, виникають) після введення закону в дію, то ця норма матиме пряму дію (діятиме негайно).

Закріплення принципу незворотності дії закону у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України також надав роз`яснення порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній».

Разом із тим загальні положення КПК не містять підґрунть до встановлення всупереч приписам ст. 5 КПК окремих правових режимів щодо вирішення питання про продовження строків досудового розслідування, якщо такі відносини виникли з моменту введення в дію Закону № 2147-VIII. Порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Єдина комплексна система процесуальних норм, принципів, правових засобів і правових гарантій, що дозволяють забезпечити максимально сприятливу реалізацію інтересів суб`єктів кримінального провадження та, як результат, реалізацію завдань самого кримінального провадження, свідчить про необхідність застосування положень щодо продовження строків досудового розслідування слідчим суддею в об`єднаних провадженнях у межах повноважень, визначених положеннями як Закону № 2147-VIII, так і Закону № 2617-VIII, якщо відповідні кримінальні процесуальні відносини щодо продовження процесуальних строків виникли після введення в дію цих Законів.

Незастосування положень Законів № 2147-VIII і № 2617-VIIIу справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію відповідних змін, а також у тих випадках, коли вказані провадження об`єднані із тими, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до 16 березня 2018 року, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання про продовження строків досудового розслідування.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22) дійшла наступного висновку. Положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК.

Частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року та введення в дію даних змін також регламентується п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII, а відтак суд вважає за можливе застосувати позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформовану в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22) також щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Крім того, вказаною постановою Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду залишила без змін ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та ухвалу суду другої інстанції про залишення без змін зазначеної попередньо ухвали.

Суд також враховує висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформовані в Постанові від 24.10.2022 року (справа №216/4805/20, провадження №51-4684 кмо 21), згідно яких відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Матеріали справи не містять відомостей про день направлення або безпосереднього вручення підозрюваним, їх захисникам повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, проте такі повідомлення датуються 28.12.2019 року, тобто вручені чи направлені підозрюваним та їх захисникам вони були не раніше цієї дати. Строк досудового розслідування закінчився 29.11.2019 року, тобто повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування були направлені чи вручені підозрюваним та їх захисникам після закінчення цього строку. Найпізнішою датою ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в даному провадженні є 17.01.2020 року (відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 10.01.2020 року. Крім того обвинувальний акт надійшов до суду тільки 20.03.2020 року, а відомостей про дату його відправки поштовим зв`язком матеріали справи не містять, оскільки на конверті №15-1954-17 такої не міститься.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Частиною 5 статті 294 КПК України регламентовано, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК (в редакції, чинній на момент направлення обвинувального акта до суду), з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року кримінальне провадження №308/2922/20 (1-кп/308/313/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Проте суд враховує позицію Верховного Суду, сформульовану в постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890км19), згідно якої кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

З огляду на положення пункту 1 частини 2 статті 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито, статті 415 КПК, яка визначає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, статті 417 КПК, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених статтей 284 КПК, статті 440 КПК, яка надає такі ж повноваження суду касаційної інстанції, у разі встановлення обставини, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК, суд апеляційної чи касаційної інстанцій зобов`язаний скасувати судові рішення нижчих інстанцій і закрити кримінальне провадження.

Крім того, Верховний Суд в даній постанові зазначив: стосовно позиції прокурора у судовому засіданні, про те, що зі змісту абзацу 2 частини 7 статті 284 та пункту 2 частини 3 статті 314 КПК випливає, що закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК, можливе лише у підготовчому провадженні, колегія суддів зазначає наступне.

Підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора.

На переконання колегії суддів, судам першої інстанції слід ретельно перевіряти не тільки дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291-293 КПК, а й виконання ним приписів статті 219 КПК, про які йшлося раніше.

Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

При цьому, виходячи з завдань апеляційного та касаційного проваджень, а саме: виправлення помилок у застосуванні норм матеріального чи процесуального права та недопущення виконання незаконних і необґрунтованих судових рішень з метою дотримання прав і законних інтересів учасників провадження, а також з огляду на положення статті 415 КПК, яка визначає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, статті 417 КПК, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених статтей 284 КПК, статті 440 КПК, яка надає такі ж повноваження суду касаційної інстанції, колегія суддів вважає, що не існує жодних процесуальних перепон для скасування судом відповідної інстанції судових рішень нижчих інстанцій і закриття кримінального провадження.

Стосовно розгляду клопотання про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України на стадії судового розгляду, а не підготовчого судового засідання Верховний Суд в Постанові від 26.05.2020 року у справі №556/1381/18 дійшов висновку, що твердження у касаційній скарзі про те, що суд не дотримався процесуальної форми розгляду провадження, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки прийняв рішення про закриття провадження не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 17.05.2017 року, про обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таким чином, клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 5, 113, 115 - 116, 219, 284, 294, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_8 , та захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , адвокат Старцева Євгенія Геннадійовича, про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 17.05.2017 року, про обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України задовільнити.

Кримінальне провадження №308/2922/20 (1-кп/308/313/20), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 17.05.2017 року, про обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2017 року (справа №308/5086/17) на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 29.05.2017 та особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме на грошові кошти, які слугували предметом неправомірної вигоди та які ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_20 , у розмірі 2000 доларів США, а саме 20 купюр номіналом по 100 доларів США наступних серійних номерів: DH12507146; HG96321551B; KB06565624D; KL58381283D; KB78469081D; HB25371520G; AH29246470A; HB34833072G; HB21855585I; HJ40786948A; KB78469084D; KL41022217B; AB51416337P; KD09201113B; HK00342553D; FE69436511A; KB70819885K; KB72810843E; KL41022216B; KB51392498F; особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 104 гривні; зразок аркушу фільтрувального паперу; два аркуші фільтрувального паперу зі змивами з долонь правої та лівої рук ОСОБА_5 ; мобільний телефон ОСОБА_5 марки «Нокія» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» з номером НОМЕР_1 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2017 року (справа №308/5086/17) на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події та особистого обшуку від 15.05.2017, а саме на предмет неправомірної вигоди купюра номіналом 100 (сто) доларів США із серійним номером LL04722799A; мобільний телефон марки Redmi Note 4; грошові кошти в сумі 757 (сімсот п`ятдесят сім) гривень; аркуш паперу із рукописними записами; службове посвідчення ОСОБА_4 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2017 року (справа №308/5086/17) на майно тимчасово вилучене 29.05.2017 в ході обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в умі 250 грн.; грошові кошти в сумі 2765 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки УАЗ серія НОМЕР_2 від 25.05.2006 видане на ОСОБА_6 ; три записники, банківську картку Ощадбанку № НОМЕР_3 оформлену на ОСОБА_6 , банківську картку Комінвестбанку № НОМЕР_4 оформлену на ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 350 грн., посвідчення Чопського міського голови, видане на ОСОБА_6 від 10.11.2015; грошові кошти в сумі 26700 грн. з конвертом; предмет неправомірної вигоди 200 доларів США, з яких дві купюри номіналом по 100 доларів США кожна серія та номер KD79078244A, KB78165654J; мобільний телефон марки BlackBerry чорного кольору із сім-карткою НОМЕР_5 , три флеш-картки на 16ГБ, НОМЕР_6 та НОМЕР_6 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_21 ОСОБА_22