УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в м.Києві клопотання старшого детектива другого відділу підрозділу детективів зі захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_4 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки країни Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000135 від 03.12.2020 року, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 016 (сім тисяч шістнадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

?утримуватися від спілкування зі свідками, та особами що підлягають допиту під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що другим відділом детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 03.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.

25 листопада 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Полтави, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , в період з 01.01.2016 по 18.06.2018, не будучи зареєстрованим відповідно до діючого законодавства як суб`єкт підприємницької діяльності, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів, приховав реальні об`єми доходів та не задекларував їх у відповідності до діючого законодавства, у результаті чого умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 15 756 442,31 грн. та військового збору в сумі 1 313 036,86 грн.

Крім того, ОСОБА_6 в період з 18.06.2018 по 31.12.2018, будучи зареєстрованим як фізична особа - підприємець, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку третьої групи, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів, приховав реальні об`єми доходів та не задекларував їх у відповідності до діючого законодавства, у результаті чого умисно ухилився від сплати єдиного податку в сумі 1 173 906,67 грн.

Загалом, ОСОБА_6 , в результаті приховання та недекларування у відповідності до діючого законодавства отриманих в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 доходів, умисно ухилився від сплати податків і зборів на загальну суму 18 243 385,84 грн., що становить 20 707 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ОСОБА_6 на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АТ КБ «Приватбанк», та №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в АТ «ПУМБ», отримано грошові кошти (шляхом переказів грошових коштів та поповнення готівкою) в сумі 30 636 850 грн.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів шляхом приховання реальних об`ємів доходів, в порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.179, п.п.163.1.1, п.163.1 ст.163, п.164.2 ст.164, п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 не подав в термін до 01.05.2017 до ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та не задекларував отриманий в 2016 році дохід в сумі 30 636 850 грн., внаслідок чого умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 514 633 грн., а також військового збору у розмірі 459 552,75 грн. за 2016 рік.

Крім цього, в період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ОСОБА_6 на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АТ КБ «Приватбанк», та №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в АТ «ПУМБ», отримано грошові кошти (шляхом переказів грошових коштів та поповнення готівкою) в сумі 49 321 891,1 грн.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів шляхом приховання реальних об`ємів доходів, в порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.179, п.п.163.1.1, п.163.1 ст.163, п.164.2 ст.164, п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 не подав в термін до 01.05.2018 до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік та не задекларував отриманий в 2017 році дохід в сумі 49 321 891,1 грн., внаслідок чого умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8 877 940,40 грн., а також військового збору у розмірі 739 828,37 грн. за 2017 рік.

Крім цього, в період з 01.01.2018 по 18.06.2018 ОСОБА_6 на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АТ КБ «Приватбанк», та №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в АТ «ПУМБ», отримано грошові кошти (шляхом переказів грошових коштів та поповнення готівкою) в сумі 7 578 470,6 грн.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів шляхом приховання реальних об`ємів доходів, в порушення п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.179, п.п.163.1.1, п.163.1 ст.163, п.164.2 ст.164, п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 не подав в термін до 01.05.2019 до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік та не задекларував отриманий в період з 01.01.2018 по 18.06.2018 дохід в сумі 7 578 470,6 грн.

18.06.2018 ОСОБА_6 в Виконавчому комітеті Полтавської міської ради зареєструвався як фізична особа - підприємець (номер державної реєстрації - НОМЕР_9 ). Того ж дня, 18.06.2018, ОСОБА_6 було взято на податковий облік в ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області як фізичну особу - підприємця, платника єдиного податку третьої групи.

У подальшому, 24.07.2018 ОСОБА_6 подав до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2018 року (вх. № від 24.07.2018), в якій в рядку 08 «загальна сума доходу за звітний (податковий) період» вказав суму доходу 0 грн., в рядку 14 «сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» - 0 грн.

30.10.2018 ОСОБА_6 подав до ДПІ у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за три квартали 2018 року (вх. № від 30.10.2018), в якій в рядку 08 «загальна сума доходу за звітний (податковий) період» вказав суму доходу 4 735 866,72 грн., в рядку 14 «сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» - 236 793,34 грн.

29.01.2019 ОСОБА_6 подав до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2018 рік (вх. № від 29.01.2019), в якій в рядку 08 «загальна сума доходу за звітний (податковий) період» вказав суму доходу 4 735 866,72 грн., в рядку 14 «сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» - 0 грн.

Таким чином, за період з 18.06.2018 по 31.12.2018 ОСОБА_6 задекларовано дохід в сумі 4 735 866,72 грн., з якого сплачено до бюджету єдиний податок в сумі 236 793,34 грн.

Поряд з цим, в період з 18.06.2018 по 31.12.2018 ОСОБА_6 на рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкриті в АТ КБ «Приватбанк», та №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , відкриті в АТ «ПУМБ», отримано грошові кошти (шляхом переказів грошових коштів та поповнення готівкою) в сумі 12 738 000 грн., що на 7 738 000 грн. вище граничного обсягу доходу в сумі 5 000 000 грн. для платників єдиного податку третьої групи, встановленого відповідно до п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою ухилення від сплати податків і зборів шляхом приховання реальних об`ємів доходів, в порушення п. 291.4 ст. 291, п. 293.4 ст. 293, п. 296.5 ст. 296 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 не відобразив в податкових деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя, три квартали 2018 року та за 2018 рік суму 264 133,28 грн. для досягнення граничного обсягу доходу (складає 5 000 000 грн.) та суму перевищення обсягу доходу в розмірі 7 738 000 грн., до якого повинна була бути застосована ставка єдиного податку у розмірі 15%, внаслідок чого умисно ухилився від сплати єдиного податку в сумі 1 160 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , в результаті приховання та недекларування у відповідності до діючого законодавства отриманих в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 доходів, умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 364 124,71 грн., військового збору у розмірі 113 677,06 грн. та єдиного податку у розмірі 1 173 906,67 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному ухиленні від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Наразі існує необхідність запобігання спробам:

а) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що окрім штрафу також передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а також усвідомлює наслідки у разі визнання його винним у вчиненні цього злочину, що вже само по собі може бути підставою та мотивом переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.178 КПК України слід враховувати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинивши тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.212 КК України, є неодруженим, зареєстрований у м.Полтаві, працює у м.Києві, за характером своєї роботи здійснює виїзди за кордон, та, відповідно, може покинути територію України й переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

б) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

У кримінальному провадженні планується допит як свідків осіб, які перераховували кошти в адресу ОСОБА_6 . Дані особи являються друзями ОСОБА_6 , а тому є обґрунтовані підозри вважати, що останній може впливати на цих осіб з метою схилити їх у будь-який спосіб до неявки до органу досудового розслідування або ненадання ними будь-яких показань, що негативним чином може вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, при вирішенні питання розміру застави, вважає, що вона має складати не менше 7 016 (сім тисяч шістнадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави є єдиним гарантованим та можливим способом унеможливити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням розміру спричиненої шкоди державі, яка становить 18 243 385,84 грн., особи підозрюваного, тяжкості вчиненого злочину, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виключно застава у вказаному розмірі може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За викладених обставин у сукупності, сторона обвинувачення вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим в силу положень ч. 8 ст. 194 КПК України.

Оскільки відомості щодо судимостей ОСОБА_6 у сторони обвинувачення відсутні, інші запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні до нього не застосовувались, а також з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення - тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів в силу положень ч.8 ст.194 КПК України, лише запобіжний захід у вигляді застави є єдиним можливим заходом, що може бути застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 на цьому етапі кримінального провадження з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив задовольнити за підставами викладеними у ньому.

Підозрюваний зазначив, що зареєстрований у м.Полтава, має дві вищі освіти, працює старшим адміністратором Національної збірної, отримує заробітну плату в розмірі 42 000 грн, є раніше не судимою особою, має сім`ю, двох дітей, вважає, що сплатив всі необхідні податки, квартири немає, машина звичайна.

Захисник вважає, що докази, які надані стороною обвинувачення не доводять обґрунтованості підозри, ризики зазначає, що є необґрунтованими, оскільки підозрюваний виїжджає за межі України десь 5 разів на рік, при цьому все одно з`являється на всі виклики до слідчих органів, вплив на потерпілого то його взагалі немає у кримінальному провадженні. Щодо впливу на експерта та спеціаліста то воно також необґрунтовано.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України серед інших запобіжним заходом є: застава.

Частина 3 ст.176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_6 25.11.2022 року, про що є відмітка в підозрі.

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому злочини. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме в умисному ухиленні від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вказаному кримінальному провадженні підтверджується зібраними доказами, а саме: 1) протоколом огляду узагальненого матеріалу Державної служби фінансового моніторингу України № 0888/2020/ДСК та додатку до нього - компактного диску КД № 943/440_0888/2020/ДСК. 2) висновком аналітичного дослідження Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України № 92/99-00-08-01-04-20/ від 26.08.2022 про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_10 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2021, проведеного на підставі постанови старшого детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України. 3) висновком експерта КНДІСЕ від 28.09.2022 № 24020/22-72/25428/25429/22-72 за результатами проведення судової економічної експертизи, яким в межах наданих документів підтверджено документально висновок аналітичного дослідження Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України № 92/99-00-08-01-04-20/ від 26.08.2022 щодо отримання ОСОБА_6 в період з 01.01.2016 по 18.06.2018 грошових коштів в сумі 87 537 211,70 грн., з яких сума податку на доходи з фізичних осіб та військового збору складає 15 756 442,31 грн. та 1 313 036,86 грн., та несплату єдиного податку в період з 18.06.2018 по 31.12.2018 в сумі 1 173 906,67 грн.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

За таких обставин, доводи сторони захисту не спростовують висновку слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні вказані ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи можливість підозрюваного залишити територію України, з огляду на вік незважаючи на введення воєнного стану, оскільки така можливість залишається доступною для багатьох категорій громадян. Також, існує можливості переховування на тимчасово окупованих територіях України, ОСОБА_6 систематично виїздить закордон про що зазначив і захисник в судовому засіданні.

Окрім цього, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, які передбачають покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з іншими обставинами.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги те, що на цій стадії досудового розслідування ще не допитані всі особи, яким можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеним вказаний ризик, оскільки досудове розслідування ще триває, стороною обвинувачення, ще не зібрані всі необхідні письмові докази. Однак, необґрунтованим є вплив на потерпілого, оскільки як зауважив захисник він відсутній у цьому кримінальному провадженні, також відсутні і інші підозрювані. Щодо впливу на експерта чи спеціаліста то такі твердження прокурора також є невмотивованими.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави підозрюваному.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розглядаючи питання про визначення підозрюваному розміру застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших вищезазначених даних про його особу, суму заданих збитків, яка становить 18 164 424 грн та наявних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному у розмірі 387 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 001 943 грн. (один мільйон тисячу дев`ятсот сорок три) грн., що є достатньою мірою гарантування виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, так як з пояснень підозрюваного вбачається, що він не визнав обставини вчинення кримінального правопорушення, неодружений, має двох дітей, раніше не судимий, працює старшим адміністратором Національної збірної, отримує заробітну плату в розмірі 42 000 грн в місяць, отже має можливість сплатити заставу у встановленому слідчим суддею розміру.

Однак, необґрунтованим є розмір застави, яку просить сторона обвинувачення, а саме 7016 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 18 164 424 грн. Оскільки, як зазначено в клопотанні та у витягу з ЄРДР, період вчинення кримінального правопорушення, який інкримінується підозрюваному зазначено з 2016 по 2018 роки, наразі 2022 рік, а стороною обвинувачення не доведено наявність таких коштів у підозрюваного на момент розгляду клопотання. Застава має бути помірною для підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та покласти на нього на строк до 25 січня 2023 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та особами, що підлягають допиту під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Стосовно покладення на підозрюваного такого обов`язку, як прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обов`язок є обов`язковою умовою при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а не додатковим обов`язком.

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст.ст.131, 132, 176 - 178, 182, 186, 194, 199 , 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000135 від 03.12.2020 року, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 387 прожиткових мінімумів, які становлять 1 001 943 грн. (один мільйон тисячу дев`ятсот сорок три) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, та покласти на нього строком до 25 січня 2023 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та особами, що підлягають допиту під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що вказані обов`язки та наслідки їх невиконання, а саме те, що в разі невиконання ним своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави, а також роз`яснити йому положення п.1 ч.2 ст.183 КПК України про те, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та яка не виконала обов`язки, покладені на неї при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконала у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави іншим заставодавцем роз`яснити йому те, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, останній має виконувати покладені на нього обов`язки, а також наслідки невиконання цих обов`язків, а саме те, що в разі невиконання ним своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 16.12.2022 року о 14 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1