Справа №613/374/20 Провадження № 1-кп/613/18/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000152 від 13.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 19.02.2020, близько 13:00 год., маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись поблизу магазину «Околиця», що розташований за адресою: Богодухівський р-н, с. Губарівка, вул. Гутянська, 170, Харківської області, в ході сварки, що сталася на грунті, раптово виниклих особистих неприязних відносин, з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навмисно наніс останній один удар долонею правої руки в обличчя, потім схопив за волосся та вдарив головою об капот автомобіля марки ВАЗ 2109, який належить ОСОБА_7 . В подальшому, остання з метою уникнути побиття, намагалася сісти до салону вказаного автомобіля, на що ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно наніс удар передніми водійськими дверцятами автомобіля в область лівого ліктя та стегна потерпілої. Після чого ОСОБА_7 знову намагалася сісти на переднє водійське сидіння автомобіля, на що ОСОБА_6 знову умисно наніс удар водійськими дверцятами в область лівої вушної раковини потерпілої, витягнув останню з салону автомобіля та наніс їй два удари руками по тілу.

Вказаними діями, ОСОБА_6 спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді: садна в області лівого ліктьового суглобу та забійно - рваної рани лівої вушної раковини, де останнє за ступенем тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/51-БГ/20 від 20.03.2020 кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я терміном більше 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день).

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений після роз`яснення судом положень ст.49 КК України, зазначив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Підтвердив, що йому було роз`яснено обвинувачення, зазначив, що розуміє, що така підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою і що потерпіла має право на звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного, просив провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_6 від відповідальності.

Прокурор вважав, що провадження підлягає закриттю з урахуванням наявності підстав, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 також не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд доходить наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, в редакцій, чинній на день розгляду справи, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з вказаною нормою, чинною на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, особа звільнялась від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, в чинній редакції, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до редакції цієї норми, що була чинна станом на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, виходячи з виду та розміру покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України станом на 19.02.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України відносилось до нетяжких злочинів, а згідно з діючою редакцією ст..12 КК України кваліфікується як кримінальний проступок.

Однак, в обох випадках строк притягнення до кримінальної відповідальності, визначений ст.49 КК України, становить три роки.

З обвинувального акту вбачається, що днем вчинення інкримінованого порушення є 19.02.2020, отже на сьогоднішній день минуло три роки з зазначеної дати.

Згідно зі статтями 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення.

Звільнення від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності є безумовним та не залежить від примирення з потерпілим, відшкодуванням шкоди, тощо.

Отже враховуючи, що обвинувачений просив закрити провадження, звільнити його від відповідальності, не скористався правом заперечувати проти закриття провадження та наполягати на продовженні розгляду справи з метою ухвалення реабілітую чого рішення, суд доходить висновку, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Речові докази та процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілої підлягає залишенню без розгляду, водночас суд роз`яснює, що закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, та не позбавляє потерпілу права звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.44,49 КК України, 284 - 286, 369, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000152 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України закрити, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя