Справа № 357/8479/22
Провадження № 1-кп/362/596/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

провів у місті Василькові Київської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні від 10 травня 2022 року № 0000204 щодо

ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113, частиною 1 статті 263 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_6 ;

обвинувачений ОСОБА_7 ;

захисник ОСОБА_8 .

Суд установив:
Згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 113, частиною 1 статті 263 КК України, направлено на розгляд до Васильківського міськрайонного суду Київської області.
28 жовтня 2022 року кримінальне провадження надійшло до Васильківського міськрайонного суду Київської області й ухвалою від 31 жовтня 2022 року призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що останній може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні й іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав указане клопотання.
Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на безпідставність обвинувачення та необхідність перебувати разом із родиною.

Захисник також заперечив проти задоволення клопотання, зауваживши на відсутність передбачених процесуальним законом ризиків і наявність у обвинуваченого дружини та двох неповнолітніх дітей. Також захисник зазначив, що уразі визначення судом розміру застави останній повинен відповідати вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Суд установив, що під час досудового розслідування слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалою від 26 березня 2022 року застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами від 18 травня 2022 року, 14 червня 2022 року та від 12 вересня 2022 року. Дія запобіжного заходу триває до 09 листопада 2022 року включно.

В зазначених ухвалах слідчі судді констатували обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених пунктами частиною 1 статті 177 КПК України.

Суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.

Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду.

Суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особу останнього, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інший злочин.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід, суд ураховує вік обвинуваченого, місце проживання та інші обставини, що характеризують його особу, дані про соціальні та родинні зв`язки, однак такі відомості, не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що належить задовольнити.

При визначенні розміру застави, слідчий суд зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів і спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

На підставі викладеного, в даному конкретному випадку, у порядку виключення, що обумовлено обставинами справи, суд дійшов до переконання до наявність підстав визначити заставу у розмірі 1 500 (тисячу п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3 721 500 (три мільйони сімсот двадцять одна тисяча п`ятсот) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків і не суперечитиме положенням статті 182 КПК України.

Захисник у підготовчому засіданні в порядку частини 2 статті 303 КПК України подав скарги на постанови про визначення групи прокурорів від 20 березня 2022 року, від 24 березня 2022 року та від 28 березня 2022 року.

Оскільки суд у підготовчому судовому засіданні позбавлений можливості надати оцінку вказаним скаргам безвідносно до інших процесуальних рішень та доказів у даному кримінальному провадженні, суд долучає вказані скарги до матеріалів судової справи та надасть їм оцінку за результатом судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про витребування певних речей чи документів або про виклик певних осіб для допиту в якості свідків в судовому засіданні не заявлено.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду з огляду на таке.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області. Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні. Судове засідання слід проводити в приміщенні суду в залі судового засідання за участю учасників судового провадження.

Крім того, враховуючи положення частини 10 статті 615 КПК України, кримінальне провадження здійснюватиметься колегіально судом у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196, 314-317, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 06 січня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 1 500 (тисячу п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 3 721 500 (три мільйони сімсот двадцять одна тисяча п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок для внесення застави (ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661, по справі № 357/8479/22).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_7 передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами, окрім своїх захисників, прокурора та суду, щодо обставин даного кримінального провадження.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу, з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК України.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду на 07 листопада 2022 року о 17:20.

Справу розглядати колегіально у складі трьох суддів у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 09 листопада 2022 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3