Справа № 711/6012/20
Номер провадження 1-кп/711/107/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002804 від 02.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

із участю в судовому розгляді:

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02.07.2020 року близько 10 год. 50 хв., керуючи автомобілем HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Добровольського в місті Черкаси зі сторони бульвару Шевченка в напрямку до вулиці Благовісна, біля нерегульованого перехрестя з вулицею Гоголя та будинку №32 проявив неуважність та порушив вимоги: п. 2.3.6) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п. 18.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час руху він, керуючи автомобілем HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований по вулиці Добровольського в місті Черкаси біля нерегульованого перехрестя з вулицею Гоголя та поблизу будинку №32, та позначений дорожньою розміткою дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент, коли перед вказаним пішохідним переходом почав зменшувати швидкість руху та зупинився автобус Богдан А092, під керуванням ОСОБА_9 , що рухався у попутному напрямку в лівій смузі руху, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та не зупинився, не переконавшись в тому, що на пішохідному переходові немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух прямо, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння відповідно до висновку Черкаського обласного наркологічного диспансеру №567 від 02.07.2020 року, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину вулиці Добровольського по вказаному вище нерегульованому пішохідному переходові, зліва направо відносно напрямку його руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 14.08.2020 року № 02-01/739 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням, закритого перелому внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травми голови зі струсом головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 17.08.2020 №4/51Е-20 знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в межах пред`явленого обвинувачення визнав, визнав фактичні обставини справи, крім факту перебування в стані наркотичного сп`яніння на показав суду, що він 02.07.2020 року близько 10.50 год. керуючи автомобілем «Хонда Аккорд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.

Добровольського зі сторони бул. Шевченка в напрямку до вул. Благовісна зі швидкістю 40

км/год. При наближенні до нерегульованого перехрестя з вул. Гоголя помітив, що зліва від нього рухався легковий автомобіль темного кольору, який перед вказаним перехрестям зупинився. Коли він здійснював проїзд через середину перехрестя з вул. Гоголя то ліворуч від мене на проїзній частині він побачив жінку, яка рухалася зліва направо відносно напрямку його руху та розмовляла по телефону. Відстань на якій знаходився вказаний пішохід до передньої частини його автомобіля в момент його виявлення він не пам`ятає. Приблизно в цей момент він почав реагувати, а саме застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду не вдалося. В момент наїзду на пішохода його автомобіль контактував свою передньою лівою частиною в місці розташування переднього

лівого крила з пішоходом. Після наїзду автомобіль подолав відстань близько 5-7 метрів, та після цього зупинився. В подальшому він подолав на автомобіль незначну відстань прямо та дещо змістився праворуч. Після цього зупинив автомобіль, ввімкнув аварійну сигналізацію та вийшов з автомобіля, відразу почавши викликати швидку допомогу та направився до пішохода. Жінка в цей час знаходилася на проїзній частині приблизно посередині, біля нерегульованого пішохідного переходу, на якому і стався наїзд на пішохода. Жінка сиділа на проїжджій частині дороги. Потім приїхала поліція та швидка допомога. Крім того просить суд врахувати той факт, що він особисто, в якості відшкодування шкоди ОСОБА_8 , як потерпілій по кримінальному провадженню, сплатив останній 30000 грн. Цивільний позов пред`явлений до нього визнає частково в сумі 20000-30000 грн.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 02.07.2020 року о 10.50 год. вона перебувала на нерегульованому перехресті вулиць Гоголя-Добровольського в м. Черкаси. Оскільки їй було необхідно перейти вул. Добровольського, вона зупинилася на пішохідному переході та впевнившись що відсутні транспортні засоби, почала переходити проїжджу частину. Перейшовши більшу половину проїжджої частину боковим зором вона помітила що з правого боку рухається автомобіль обвинуваченого, який вдарив її своєю лівою частиною. Автомобіль зупинився за перехрестям і до неї підійшов обвинувачений. Зазначила, що внаслідок ДТП їй спричинена матеріальна та моральна шкода. Згідно з частинами 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право їх відшкодувати, а збитками є витрати, які особа зробила для поновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована не була. Відповідно до положень підпункту а пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не страхував свою цивільно-правову відповідальність. Крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження у вигляді у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням, закритого перелому внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, а також травми голови зі струсом головного мозку. Після ДТП її було доставлено до Третьої Черкаської міської лікарні, де їй було проведено термінову операцію із встановлення системи скелетного витягу. В подальшому вона перенесла ще дві складні операції із встановлення на великогомілкову кістку фіксуючої титанової пластини. Під час лікування нею були понесені витрати на обстеження, ліки, лікарські та інші засоби необхідні для стаціонарного та амбулаторного лікування, які в сумі складають 46415,84 грн. що підтверджується відповідними медичними документами. Отже, саме МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників ємних транспортних засобів» повинен відшкодовувати їй матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП, а ОСОБА_4 - моральну шкоду. Моральна шкода виразилася у завданні їй з боку обвинуваченого фізичного болю, наслідком якого є постійні довготривалі фізичні та душевні страждання, порушення її звичайних життєвих зв`язків та способу життя, внаслідок тривалого лікування отриманих тілесних ушкоджень, перенесених операції та постійного відчуття погіршення стану здоров`я. Враховую глибину фізичних та душевних страждань оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 150000 грн. також зазначила, що ОСОБА_4 частково відшкодував їй моральну шкоду в сумі 30000 грн. Просила суд стягнути з МТСБУ на її користь майнову шкоду в розмірі 46415,84 грн. та стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 150000 грн., та витрати пов`язані із правовою допомогою під час розгляду кримінального провадження в сумі 15000 грн.

- показами свідка ОСОБА_9 , який показав суду, що 02.07.2020 року близько 10.50 год. він керував автобусом «Богдан», який здійснює перевезення пасажирів по маршруту №25. Автобус в цей час рухався по проїзній частині вул. Добровольського зі сторони бул. Шевченка в напрямку до вул. Благовісна. При проїзду магазину «АТБ», що поблизу перехрестя вул. Добровольського з вул. Гоголя в м. Черкаси він побачив, що по нерегульованому пішохідному переходові, який розташований безпосередньо перед перехрестям рухалися двоє пішоходів, тому він зупинив автобус, щоб дати дорогу, вказані пішоходи рухалися зліва направо відносно напрямку його руху. Він побачив, що по нерегульованому пішохідному переходові, який розташований відразу за вказаним перехрестям рухається жінка, яка перетинала проїзну частину вул. Добровольського зліва направо відносно напрямку руху автобуса. Вона розмовляла по телефону, тримаючи його у правій руці. Він зупинив автобус, щоб дати їй дорогу. В цей час. Він почув ревіння мотору, подивився праворуч та побачив автомобіль «Хонда», який рухався із швидкістю близько 50 км/год. Вказаний автомобіль рухався за його автобусом також лівій смузі, і коли він зупинив автобус, щоб пропустити жінку пішохода, автомобіль «Хонда» здійснив обгін автобусу з правої сторони, та рухався прямо не зупиняючись. Потім, в той момент коли пішохід була вже на середині смузі руху, то вказаний автомобіль «Мазда» здійснив наїзд на цю жінку, контрактувавши з нею своєю передньою лівою частиною( т.2 а.с.52-53)

-протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року та додатків до нього, згідно якого в ході огляду встановлено що ДТП мала місце біля перехрестя вул. Добровольського- Гоголя в м. Черкаси, за участі автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 . Під час огляду автомобіля були виявлені пошкодження; (т.2 а.с.7-18).

- висновком судово-медичної експертизи №02-01/739 від 12.08.2020 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: закритий перелом правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням, закритий перелом внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, травма голови зі струсом головного мозку. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначенні експертизи та відносяться: закритий перелом правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням, закритий перелом внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; травма голови зі струсом головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути при наїзді автомобіля (т.2 а.с. 40-41);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2020 року за участі свідка ОСОБА_9 , згідно якого свідок відтворив обставини ДТП, яка відбулася 02.07.2020 року на перехресті вул. Добровольського-Гоголя в м. Черкаси за участі автомобіля «Хонда» та пішохода ОСОБА_8 (т.2 а.с.56-63).

- висновком експерта №4/51Е-20 від 17.08.2020 року, з я кого вбачається, що у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, та за обставин, зазначених у вихідних даних постанови слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.18.4 Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішохода спеціальних пізнань в галузі автотехнічних досліджень не потрібно. У момент виникнення небезпеки для руху, який зазначений в постанові слідчого для призначення експертизи, водій автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом своєчасного застосування гальмування в умовах місця пригоди. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, на зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав (т.2 а.с.75-79).

- висновком КНП «ЧОНД» № 576, з якого вбачається, що 02.07.2020 року о 13.35 год. був проведений огляд ОСОБА_4 , в якого виявлено стан наркотичного сп`яніння (т.2 а.с.96)

Крім того, судом досліджено письмові матеріали справи долучені до цивільного позову та відзив на позову заяву.

Судом також досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. Суд ставиться критично до доводів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що керуючи автомобілем під час вчинення ДТП він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а лише вживав ліки, оскільки перебування ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння підтверджується відповідним висновком КНП «ЧОНД». Крім того, відповідно до п.п.а) п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що причинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, але з необережною формою вини; характеризується по місцю проживання позитивно; є особою, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності; його відношення до скоєного та часткове відшкодування в добровільному порядку моральної шкоди; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу на позицію потерпілої та її представника, які зазначили, що шкода в повному обсязі не відшкодована і які наполягає на суворій мірі покарання.

Разом з тим, суд враховує, що така позиція потерпілої сторони у судових засіданнях не є обов`язковою для суду, натомість враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги. Справедливість покарання повинна визначатись з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин. Покарання має відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що після вчинення необережного злочину обвинувачений не був помічений у будь-яких інших протиправних діях.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію сторони обвинувачення та те, що ОСОБА_4 , грубо порушив правила дорожнього руху України, та в наслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої ОСОБА_8 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на один рік.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Під час судового розгляду потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення МТСБУ на її користь майнової шкоди в розмірі 46415,84 грн., та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь моральної шкоди в сумі 150000 грн., та витрат, пов`язаних із правовою допомогою під час розгляду кримінального провадження в сумі 15000 грн.

У відзиві на позов представник МТСБУ вказує на те, що у МТСБУ не має правових підстав здійснити виплату страхового відшкодування (регламентну виплату), особі, яка не зверталася у встановленому законом порядку та не подавала документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення регламентної виплати.

При вирішенні даного позову суд керується вимогами ст.ст.128, 129 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Так, вимога потерпілої про стягнення з МТСБУ на її користь майнової шкоди в розмірі 46415,84 грн. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №"4 від 01.03.2013 року, передбачено, що до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Судом встановлено, що під час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована не була.

Так, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У відповідності до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.23.1 ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, по`вязана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п.24.1 ст. 24 у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до п.п.35.1, 35.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

З урахуванням правової позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 14-176цс18 потерпіла ОСОБА_8 повинна була звернутися з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ, але цього не зробила. Недотримання цивільним позивачем умов спеціального Закону, не може створювати юридичних наслідків для цивільного відповідача, а відтак, право позивача, на захист якого він звернувся до суду, не було порушене МТСБУ.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в вищезазначеній частині позовних вимог.

Щодо цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди та витрат на правову допомогу, то вказана вимогам підлягає до часткового задоволення

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану тощо).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства ( пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Таким чином, суд враховує, що позивач в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням, закритого перелому внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, травму голови зі струсом головного мозку, проходила лікування, зазнала душевних хвилювань, що порушило її нормальний життєвий ритм, суд, з урахуванням принципу співмірності, справедливості та виваженості, рахує за можливе визначити розмір морального відшкодування 60000 грн. Разом з тим, су враховує те, що обвинуваченим було частково відшкодовано моральну шкоду в сумі 30000 грн., а тому до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає 30000 грн.

Судові витрати відшкодовані обвинуваченим у добровільному порядку.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на час ухвалення рішення не обирався.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 51000 ( п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Арешт, накладений на автомобіль марки HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.07.2020 року скасувати.

Речовий доказ, а саме: автомобіль HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 - залишити за належністю останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1