Справа № 372/793/22
Провадження № 1-кп-89/23
В И Р О К

іменем України

02 лютого 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077 від 27.01.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, громадянин України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 29.01.2022 року близько 00 год. 00 хв. знаходячись в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Peugeot», модель «301», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, який перебував у користуванні ОСОБА_7 , і був розташований на прибудинковій дорозі поряд будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що останній залишив на кріслі в кімнаті квартири ключі від вищевказаного автомобілю, без відома останнього взяв їх, та з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, залишив приміщення даної квартири.

Після чого, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, автомобілем марки «Peugeot», модель «301», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів, які він взяв без відома ОСОБА_7 , відчинив дверцята вказаного автомобілю та привів його двигун в дію, після чого з місця вчиненого злочину зник на вищевказаному транспортному засобі.

Згідно висновку судової автотоварознавчої екпертизи за № 502 від 01.02.2022, середня ринкова ціна автомобіля марки «Peugeot», модель «301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, білого кольору, в справному робочому стані, станом на 29.01.2022 становила 173 874,93 грн.(сто сімдесят три тисячі вісімсот чотири гривні 93 копійки).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2022 року становить 2481 грн. Для правил кваліфікацій такого роду правопорушень розмір неоподатковуваного мінімуму дорівнює розміру податкової соціальної пільги відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, у 2022 році податкова соціальна пільга та, відповідно, неоподатковуваний мінімум для кваліфікації порушень становитиме: 2481 х 50% = 1240,5 грн., тому, сто неоподаткованих доходів громадян становить: 1240,5 х 100 = 124 050,00 грн., а двісті п`ятдесят неоподаткованих доходів громадян становить: 1240,5 х 250 = 310 125,00 грн. Тобто ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та спричинив майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що він 29.01.2022 близько 00 год. 00 хв. він відпочивав за місцем проживання ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 , разом вживали алкогольні напої. Після чого взяв ключі від автомобіля марки «Peugeot», які лежали на кріслі та поїхав в магазин, щоб придбати ще алкогольних напоїв. Рухаючись по дорозі не впорався з керуванням, та допустив ДТП. Після чого лишив вказаний автомобіль на місці дорожньо-транспортної пригоди та повернувся до квартири. У вчиненому щиро кається, наміру продовжувати злочинну діяльність не має, та просить суд суворо його не карати. Цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь потерпілої матеріальної шкоди в розмірі 132 196,18 грн., та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., та понесені судові витрати в розмірі 3950 грн.00 коп., та просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Покази ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, представника потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази в частині цивільного позову прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_4 які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття.

Обтяжуючі, відповідно до ст. 67 КК України, покарання обставини є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, обставини, що обтяжують покарання, обставини що пом`якшують покарання з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбаченої санкцією ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій та негативно ставиться до вчиненого, позицію прокурора, який вважав за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, думку представника потерпілого, який при визначенні міри покарання поклався на розсуд суду, ураховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, наявність пом`якшуючої обставини, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на неї обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви - з іншого.

Щодо цивільного позову потерпілої в частині матеріальних вимог до ОСОБА_4 , то зважаючи на їх обґрунтованість та визнання обвинуваченим вони підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_4 , втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя, фізичних стражданнях. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступені його вини, глибини страждань потерпілої, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь потерпілої в розмірі 10 000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визнається обвинуваченим.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: мобільний телефон (смартфон) марки-моделі «Samsung Galaxy А51» повернути власнику, чохол з керма (руля) повернути власнику, чохол з підголовника водійського сидіння, повернути власнику, ключ від автомобіля марки «PEUGEOT» модель «301», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику.

Змиви з ричага коробки передач, із перемикача (ричага) розташованого праворуч керма, із перемикача (ричага) розташованого ліворуч від керма, із внутрішньої сторони передніх лівих дверей, та з ручки відчинення замка дверей, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави - 1 372,96 грн. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальні витрати 132 196 грн. 18 коп., та моральної шкоди 10 000 грн., та понесені судові витрати в розмірі 3950 грн.00 коп. а всього стягнути 146146 грн. 18 коп..

Скасувати арешт накладений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.02.2022 року.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1