УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 761/38392/18

провадження № 51-3017км22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами

на строк 2 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог

п. 4 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, всупереч вищевказаному касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Зокрема, позиція засудженого ОСОБА_1 є непослідовною та неузгодженою, оскільки, як убачається зі змісту касаційної скарги, заявник, вказуючи у вступній

її частині на оскарження ним як вироку Шевченківського районного суду м. Києва

від 28 жовтня 2021 року, так і ухвали Київського апеляційного суду від 14 липня

2022 року, у прохальній частині скарги формулює свої вимоги про скасування лише ухвали суду апеляційної інстанції та наполягає на необхідності призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки

у касаційному порядку.

Крім цього, засуджений, вказуючи на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається

на несправедливість призначеного йому покарання через суворість, при цьому

не наводить доводів щодо його явної несправедливості з урахуванням положень

ст. 414 КПК України.

Також, засуджений у своїй касаційній скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412, 413 цього Кодексу є підставами для її скасування, про що сформульовані його вимоги.

До того ж відповідно до положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 липня 2022 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4