Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 202/10862/22

провадження № 51 - 4138впс 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000007 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 191 КК України, з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до Вищого антикорупційного суду,

встановив:

до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000007 стосовно ОСОБА_6 з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання мотивовано тим, що зазначене кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є корупційним відповідно до примітки ст. 45 КК України та відповідає умовам, визначеним у ч. 5 ст. 216 КПК України.

До того ж, на думку захисника, доцільніше провадження стосовно ОСОБА_6 розглядати в тому ж суді, до якого надійде й провадження стосовно іншої особи, зазначеної в обвинувальному акті.

Дослідивши наведені у клопотанні доводи та наявні у розпорядженні Суду матеріали, заслухавши пояснення захисника, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, Суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За приписами ч. 3 ст. 34 КПК Українипитання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Статтею 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до примітки ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями за цим Кодексом вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3 - 369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 216 КПК України розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354(стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206--2, 209, 210, 211, 364, 410Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).

Виходячи зі змісту цих положень закону, направленню до Вищого антикорупційного суду підлягають кримінальні провадження, якщо вони вчинені службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи директором ПП «ЮСОД», шляхом зловживання своїм службовим становищем привласнив чуже майно в особливо великих розмірах (ч. 5 ст. 191 КК України), а також надав неправомірну вигоду службовій особі, котра займає відповідальне становище, за вчинення дій з використанням наданого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 369 КК України).

Попри те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину разом з особою, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, обвинувальний акт стосується лише ОСОБА_6 , який не належить до кола осіб, визначенихч. 5

ст. 216 КПК України.

Інших умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, для визначення підсудності цього кримінального провадження за Вищим антикорупційним судом захисником у клопотанні не наведено, та Судом не встановлено.

Доводи захисника про доцільність розгляду кримінального провадження стосовно всіх дотичних до нього осіб в одному суді - Вищому антикорупційному суді не відноситься до підстав направлення кримінального провадження до іншого суду, передбачених ст. 34 КПК України.

Відтак клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_6 до Вищого антикорупційного суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33-1, 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000007 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 5 ст. 191 КК України, з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до Вищого антикорупційного суду залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3