ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1980/22 Номер провадження 11-кп/814/844/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/

захисника адвоката ОСОБА_8

представника колонії ОСОБА_9 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Коннова на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 липня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, не заміжня, громадянка України, українка, до засудження не працювала, проживала в АДРЕСА_1 , раніше тричі судима, засуджена: 23.06.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

задоволено клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеного їй за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.06.2016 року за ч.1 ст.115 КК України на невідбутий строк, що складає 9 місяців 29 днів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Задовольняючи дане клопотання, суд першої інстанції, вважає, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним, і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурором подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою відмовити щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивовано, адже місцевий суд не надав належну правову оцінку усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясував всі обставини справи. Прийняте місцевим судом рішення не відповідає матеріалам справи та суперечить вимогам ст. 81 КК України

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу та навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Засуджена заперечила вимоги апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Представник колонії заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали не дотримані.

Згідно матеріалів справи засуджена ОСОБА_7 звернулася до місцевого суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Оскаржуваної ухвалою суду першої інстанції вказане клопотання задоволено та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбутий термін 9 місяців 29 днів.

Відповідно до ст.81КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, за умови фактичного відбуття ним встановленої у ч. 3 ст. 81 КК України відповідної частини строку призначеного йому покарання.

Колегія суддів звертає увагу, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, яка передбачена у ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому, належне виконання засудженою законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та її належна поведінка є для засудженої обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, і виправлення засудженої має ґрунтуватися на аналізі даних про її поведінку за весь період відбування покарання.

Той факт, що засуджена протягом частини певного строку відбування покарання не піддавався дисциплінарним стягненням, а також наявність у неї заохочень, як і відбуття засудженою, встановленої законом частини строку призначеного покарання, не є безумовними підставами для застосування до нього положень ст. 81 КК України, адже умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має важливе значення для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що приймаючи рішення про звільнення засудженої ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання, суд першої інстанції належно не оцінив усі представлені матеріали та обставини справи.

Так, згідно матеріалів справи засуджена ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання у виді 8 років позбавлення волі відбуттям покарання ДУНВК-65 за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.06.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Початок строку відбування покарання 30.12.2015 р., кінець строку 05.05.2023р.

Суд першої інстанції вірно встановив, що на час розгляду клопотання засуджена ОСОБА_7 відбула необхідну частину призначеного їй покарання, а саме 2/3 строку покарання.

Колегія суддів вважає, що відбуття ОСОБА_7 встановленої законом частини строку покарання, наявність у неї заохочень, відсутність дисциплінарних стягнень, наведені у характеристиці дані про особу ОСОБА_7 у даному випадку не дають підстав для висновку, що ОСОБА_7 на даний час довела своє виправлення.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, зокрема з ухвали суду вбачається, що суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризувалась посередньо, порушувала встановлені вимоги режиму відбування покарання, за що мала одне дисциплінарне стягнення, яке погашене, також характеризується задовільно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускає. Стягнень та заохочень не має. До оплачуваної праці в установі не залучалась за станом здоров`я, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується із засудженими позитивної спрямованості, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не довела свого виправлення.

Доводи суду про те, що процес виправлення Кухарової досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним не грунтується на вимогам чинного законодавства, зокрема положень ст. 81 КК України, а тому ухвала суду піддлягає до сксування з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст.81, 376,405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 липня 2022 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про її умовно дострокове звільнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .