Справа № 509/5085/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду клопотання дізнавача начальника СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 03.12.2022 року за ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача начальника СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, яке погоджено прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 від 03.12.2022 року за ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 03.12.2022 до чергової частини відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби, які повідомили про те, що в ході спільного патрулювання спільно з працівниками водної поліції за адресою АДРЕСА_1 на об`єкті базування маломірних суден, причал № 323, було виявлено гр. ОСОБА_5 , який здійснив вилов водного біоресурсу забороненим знаряддям лову.

03.12.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 на об`єкті базування маломірних суден, причал № 323 було виявлено біоресурси, а саме сазан у кількості 37 одиниць, сом одна одиниця, які вилучено відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 005752.

В рамках провадження вказані біоресурси, долучені до матеріалів провадження в якості речового доказу.

Тому, з метою доведення факту причетності винних та обставин вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, з метою забезпечення схоронності доказу, що був виявлений в ході проведення огляду, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на майно, яке було вилучено при огляді місця події у гр. ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, слідчий надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань на адресу суду не надсилав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із копії протоколу огляду місця події слідує, що 03.12.2022 за адресою: АДРЕСА_1 на об`єкті базування маломірних суден, причал № 323 було виявлено біоресурси, а саме сазан у кількості 37 одиниць, сом одна одиниця, які вилучено відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 005752.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В своєму клопотанні дізнавач начальник СД відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 довів наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України та необхідність арешту.

Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що під час проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 на об`єкті базування маломірних суден, причал № 323 було виявлено біоресурси, а саме сазан у кількості 37 одиниць, сом одна одиниця, які вилучено відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 005752, має відношення до кримінального провадження №0000205 від 03.12.2022 року, як речовий доказ, оскільки існують достатні підстави вважати, що зазначене тимчасово вилучене майно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події 03.12.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 на об`єкті базування маломірних суден, причал № 323 було виявлено біоресурси, а саме сазан у кількості 37 одиниць, сом одна одиниця, які вилучено відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 005752.

Після проведення необхідних слідчих дій речовий доказ передати на відповідальне зберігання відповідним особам.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити володільцям майна про їх право звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна у відповідності до вимог ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1