Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1837/22
номер провадження 1-кп/695/352/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 та
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
у відкритому судовому засіданні по розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що обвинувачується за ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на стадії судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ризики не зменшились та продовжують існувати. Існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, оскільки є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Також обвинувачений може іншим чином перешкоджати судовому розгляду, впливати на свідка, який не допитаний, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні не підтримала прокурора, повідомивши, що претензій до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити прокурору у продовження запобіжного заходу, так як вважає клопотання не обгрунтованим.
Захисник ОСОБА_5 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що прокурором не обгрунтовані ризики, вказані у клопотанні, а її підзахисний має постійне місце проживання та не буде уникати суду.
Суд, вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який, оскільки саме обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого.

При цьому суд бере до уваги суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, що вчинене в умовах воєнного стану, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд враховує, що стан здоров`я ОСОБА_6 не перешкоджає утриманню під вартою. Вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Дане судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин суд продовжує термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
На підставі зазначеного та керуючись
ст. 199 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме по 10 лютого 2023 року включно.
У зв`язку з неявкою свідка ОСОБА_7 оголосити перерву до 19 грудня 2022 року до 11.00 год.

Головуючий: ОСОБА_1