Справа № 286/3514/22
У Х В А Л А

29 грудня 2022 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника (заявника) ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного - ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді ОСОБА_6 у справі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №286/3514/22 , -

ВСТАНОВИВ :

Захисник - адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного - ОСОБА_3 , подав заяву про відвід слідчого судді - ОСОБА_6 у справі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №286/3514/22, мотивуючи її тим, що до розгляду даного клопотання слідчим суддею ОСОБА_6 розглядались клопотання досудового розслідування у цьому ж провадженні, а тому захист вважає, що такі дії ставлять слідчого суддю ОСОБА_6 в залежність від раніше прийнятого рішення та відповідно рішення по розгляду даного клопотання може бути необ`єктивним, упередженим та незаконним.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний заявлені вимоги підтримали.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив.

Слідчий суддя - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить розгляд заяви проводити у його відсутність.

Вислухавши позиції учасників справи, слідчий суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтями 75,76 КПК України визначені підстави для відводу судді у кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Захисник підозрюваного - ОСОБА_4 підставами для відводу слідчого судді зазначив інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, тобто п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме, що до розгляду даного клопотання слідчим суддею ОСОБА_6 розглядались клопотання досудового розслідування у цьому ж провадженні, а тому такі дії ставлять слідчого суддю в залежність від раніше прийнятого рішення та відповідно рішення по розгляду цього клопотання може бути необ`єктивним, упередженим та незаконним.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Оцінюючи стосунки, що розглядаються, слідчий суддя відмічає, що факти наведені захисником підозрюваного щодо розгляду слідчим суддею ОСОБА_6 клопотань досудового розслідування у цьому ж провадженні, як підстави для відводу, хоча і мали місце, однак, вони не мають таку природу та ступінь, які б свідчили про те, що суд не є безстороннім і упередженим, та надавали можливість вважати сумніви захисника об`єктивно обґрунтованими, і відповідно не можуть бути підставами для відводу в розумінні положень ст. 75 КПК України.

Таким чином, аналізуючи правовідносини, що склалися, та норми права, що їх регулюють, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного - ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді ОСОБА_6 у справі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №286/3514/22, відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1