Справа № 646/657/23
№ провадження 1-кс/646/229/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 20.09.2022,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить: задовольнити скаргу, зобов`язати керівника прокуратури Харківської області ОСОБА_4 виконати рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 04.11.2022, яким було зобов`язано внести всі відомості про скоєні злочини в заяві від 20.09.2022; зобов`язати керівника прокуратури Харківської області ОСОБА_4 внести відомості до ЄРДР, всі відомості які містить заява від 12.02.2023.

Враховуючи встановлені чинним кримінальним процесуальним законом строки розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги без участі осіб, які беруть участь в даному судовому провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Прокурор був повідомлений належним чином про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд скарги проводити за його відсутності, проти задоволення скарги заперечував.

ОСОБА_3 також належним чином був повідомлений про призначення судового засідання, про причини неявки суду не повідомлені.

Перевіривши доводи поданої скарги, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, положення ч.1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора внести до ЄРДР та розпочати розслідувати заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушеня.

Згідно приписів п.4 ч.5 ст. 214 КПК України при внесенні відомостей до ЄРДР має бути зазначено короткий виклад обставин,що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником.

Вимоги щодо короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального провопорушення, вказують на те, що такий виклад обставин має міститися в заяві, повідомленні або іншому джерелі, з якого беруться відомості про наявність кримінального прапорушення, оскільки отримання такої інформації в інший спосіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення при внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення законом не передбачено.

Скаржник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначає, що 20.09.2022 звернувся до Харківської обласної прокуратури із заявою в порядку ст.214 КПК, в якій прохав внести відомості про скоєнні слідчими та посадовими особами кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2022 зареєстровано кримінальне провадження №0000509 за ч.1 ст. 367 КК України.

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Полтави від 04.11.2022 у справі №553/4508/22, яка набрала законної сили, скаргу ОСОБА_3 задоволено., резолютивна частина такої ухвали відповідає викладеному вище у витязі з ЄРДР, який скаржник надав до матеріалів справи.

ОСОБА_3 вважає ухвалу слідчого судді невиконаною, так як у такому витязі не зазначено кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, про що зазначено в заяві від 12.02.2023 на дії посадових осіб Харківської обласної прокуратури за ст.ст. 364,366,382,396,397 КК України. При цьому предметом розгляду слідчим суддею, як наслідок внесення відомостей ухвалою за заявою від 20.09.2022 - було згадано про кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах:Sovtransavto Holding v. Ukraine,№48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року;Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Перш за все слід зважати на завдання, які вирішуються веденням ЄРДР. Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів (пункт 3 розділу 1 Положення про ЄРДР).

Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Відтак з урахуванням положень ч. 2 ст.21 КПК України, принципу res judicata та зважаючи на те, що за ухвалою слідчого судді від 04.11.2022 за №553/4508/22 розглянуто скаргу ОСОБА_3 згідно заяви від 20.09.2022, що є також предметом даного розгляду, однак при цьому повторний розгляд скарги порушить принцип правової визначеності.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Посилання скаржника на неповну кваліфікацію, викладену у витязі з ЄРДР, а саме відсутність кваліфікації згідно заяви від 12.02.2023 року, заявником оскаржується бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про скоєні прокурором ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст.364,366,382,396,397 КК,. слідчий суддя приходить до наступного.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Точність правової кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема, для цілей визначення належної його підслідності, підсудності, визначення правового режиму здійснення негласних слідчих (розшукових) дій в конкретному кримінальному провадженні, застосування запобіжних заходів тощо.

Таким чином, визначення попередньої правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення належить тій особі, яка вносить відомості до ЄРДР (слідчому, дізнавачу, прокурору), це є їх дискреційними повноваженнями.

Слідчий суддя своїм рішенням не може втручатись у повноваження слідчого, дізнавача, прокурора щодо визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, а відтак відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР , які зазначені у скарзі ОСОБА_3 .

Щодо вимоги викладеної в заяві від 12.02.2023 скасувати постанову про закриття кримінального провадження за №0000375 від 16.09.2021, в поданій до правоохоронного органу заяві ОСОБА_3 , не навів та не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів, не додано самої постанови до матеріалів справи, скаржник не з`являвся на призначені судові засідання, не уточнив, за якою самою постановою він просить суд закрити провадження, слідчий суддя не в змозі виконати вимоги скаржника.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно заяви від 12.02.2023 року, заявником оскаржується бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про скоєні прокурором ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст.ст.364,366,382,396,397 КК.

Статтею 11 КК України надано визначення злочину як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

При цьому відповідно до статей 2, 214 КПК України у заяві про вчинення злочину мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину.

У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивна сторони злочину.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність.

Вбачається необхідним зазначити, що хоча на етапі подання заяви стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину, разом з тим відомості, наведені в заяві мають об`єктивно свідчити про кримінальне правопорушення й давати можливість здійснити попередню кваліфікацію можливого злочину.

Також, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Заявник у своїй скарзі виклав аргументи щодо бездіяльності прокуратури Харківської області, а саме прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. Однак, фактично подана за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення, оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення, за викладених заявником обставин.

В поданій до прокуратури Харківської області заяві від 12.02.2023 року ОСОБА_3 не навів достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення конкретними особами за с.364, ст. 366, ст.382, ст.396, 397 КК України, не навів та не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 20.09.2022, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1