ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002028 від 01.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого Харківською обласною прокуратурою направлено обвинувальний акт доЧервонозаводського районного суду м. Харкова у кримінальному провадженні № 0000521 від 05.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

запобіжній захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з 18.11.2022 по 18.01.2023 включно, без застосування електронних засобів контролю з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Як вбачається з клопотання та ухвали слідчого судді, у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№0002028 від 01.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , у зв`язку із чим слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчим суддею враховано характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, та зазначено, що так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до висновку, про застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування строком на 60 діб.

На обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України та судом не повністю враховані ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та у подальшому від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків на території м. Харкова та Харківської області та може залишити місто з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, він є особою не одруженою, не має на утриманні жодних осіб, не спілкується зі своєю бабусею та дідусем, з якими мешкає в одній квартирі.

Також вказує, що ризик переховування від органів досудового розслідування підтверджується перебуванням ОСОБА_7 у державному розшуку в зв`язку із переховуванням від органів слідства та ухиленням від явки до слідчого.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги суспільна небезпечність інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, у разі визнання ОСОБА_7 судом винним, та наявність щодо підозрюваного обвинувального акту на розгляді суду за обвинуваченням у вчиненні ще низки кримінальних правопорушень, одне з яких, також є тяжким, що свідчить про реальність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний незважаючи на свій юний вік вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та не робить для себе належних висновків і не стає на шлях виправлення.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2022, оскільки прокурором у відведений законодавством строк підготовлено апеляційну скаргу.Проте не відправлено на адресу Полтавського апеляційного суду через те, що 23.11.2022 у зв`язку із повномасштабним вторгненням та збройною агресією РФ проти України було здійснено масовий обстріл українських міст, внаслідок якого стався перебій телекомунікаційних мереж та було відсутнє електропостачання на території, зокрема м. Харкова, що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній підстав. Додатково пояснила, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні вже завершено і обвинувальний акт перебуває на розгляді суду першої інстанції. Підозрюваний та його захисник заперечили проти доводів скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги 24.11.2022, оскільки згідно з матеріалами провадження повний текст ухвали був проголошений 22.11.2022, та загальновідомим є той факт що 23.11.2022 у зв`язку із повномасштабним вторгненням та збройною агресією РФ проти України було здійснено масовий обстріл українських міст, внаслідок якого стався перебій телекомунікаційних мереж та було відсутнє електропостачання на території, зокрема м. Полтави та м. Харкова, а отже пропущений строк має бути поновлений.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002028 від 01.09.2021, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 27.01.2021 у вечірній час, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де попередньо домовився зустрітись із потерпілим ОСОБА_10 , для отримання на правах оренди для тимчасового користування належний останньому автомобіль «DaewooLanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою привласнення та розтрати чужого майна, усвідомлюючи, що не має наміру повертати автомобіль власнику, під приводом взяття в оренду автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав належний потерпілому вищезазначений автомобіль, вартістю згідно з висновком експерта - 59756,78 грн, шляхом зловживання довірою ОСОБА_10 , який йому добровільно передав у тимчасове користування на підставі усної домовленості щодо оренди зазначений автомобіль.

Отримавши ввірений йому ОСОБА_10 автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ключами від цього автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, що надавало ОСОБА_7 право тимчасового користування автомобілем, користуючись ним в особистих цілях на підставі усної домовленості щодо його оренди без права розпорядження, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення зазначеного автомобіля з метою подальшого розпорядження ним з корисливих мотивів, розтратив ввірений ОСОБА_10 автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його продажу в жовтні 2021 року третій особі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Крім того, 26.12.2021, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 225, де попередньо домовився зустрітись із потерпілим ОСОБА_11 , для отримання на правах оренди для тимчасового користування належний останньому автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи умисно, повторно, з метою привласнення та розтрати чужого майна, усвідомлюючи, що не має наміру повертати автомобіль власнику, під приводом взяття в оренду автомобіля «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав належний потерпілому вищезазначений автомобіль вартістю згідно з висновком експерта - 83730 грн, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , який йому добровільно передав у тимчасове користування на підставі усної домовленості щодо оренди зазначений автомобіль.

Отримавши ввірений йому ОСОБА_11 автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , разом з ключами від цього автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, що надавало ОСОБА_7 право тимчасового користування автомобілем, та користуючись ним в особистих цілях на підставі усної домовленості щодо його оренди, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення зазначеного автомобіля з метою подальшого розпорядження ним з корисливих мотивів, розтратив ввірений ОСОБА_11 автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом його продажу наприкінці грудня 2021 року за адресою: м. Харків, пров. Валківський, 16, ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

04.10.2022 старшим слідчим СВ Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7

10.10.2022 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0002028.

18.11.2022 підозрюваному ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру від 28.09.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.191,ч.3 ст.191 КК України, та цього ж дня відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1, ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

Враховуючи надані органом досудового розслідування докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «ІльгарМаммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.

Поміж тим, слідчий суддя правильно вказав на недоведеність прокурором всіх зазначених ризиків у клопотанні та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Такий висновок ґрунтується на всебічному вивченні слідчим суддею особи підозрюваного, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, обставин вчинених кримінальних правопорушень, відсутності спростовуючих даних неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Та обставина, що ОСОБА_7 оголошувався у розшук через відсутність за місцем реєстрації, не може бути безумовною підставою для взяття його під варту, та прокурором не наведено доказів того, що зазначені у клопотанні ризики існують.

Так, згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 є раніше не судимим, а прокурором не підтверджено належними доказами стверджень про вчинення ОСОБА_7 й інших кримінальних правопорушень, не переконано, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відомостей про те, що з моменту обрання запобіжного заходу і до цього часу ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, ухилився від слідчого або суду, не надано.

Слід зазначити, що прокурор у своїй апеляційній скарзі просить обрати запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, натомість, як повідомила сама прокурор досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, а обвинувальний акт скеровано до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, рішення слідчого судді є правильним, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Поміж тим колегією суддів встановлено недотримання слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, відповідно до яких строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді в цій частині підлягає уточненню відповідно до ст. 404 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

На підставі ст. 404 КПК України уточнити термін дії ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2022 року у межах строку досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3