Справа № 457/1043/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/2/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено йому покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 26.05.2018, тобто з моменту обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої злочинами, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1235012,71 (один мільйон двісті тридцять п`ять тисяч дванадцять грн. 71 коп.) гривень майнової шкоди та 300000,00 (триста тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочинами, відмовлено.

Вирішено питання речових доказів, арештованого майна та судових витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 , 17.05.2018 в період з 12:45 до 13:40, перебуваючи у безлюдному місці, що розташоване на віддалі близько 1500 м при виїзді з м. Трускавець у напрямку до м. Дрогобича Львівської області, не доїжджаючи близько 300 м до повороту в с. Солець (мікрорайон м. Стебника Дрогобицького району Львівської області), та на віддалі близько 20 м від головної дороги вчинив напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , з метою заволодіння наявними у нього грошовими коштами, а саме: утримуючи заздалегідь заготовлений, невстановлений досудовим розслідуванням плоский загострений предмет у своїй правій руці, несподівано для потерпілого гострою частиною цього предмету заподіяв ОСОБА_13 два удари по тілу в область грудної клітки спереду та попереку останнього, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки спереду справа з наскрізним пошкодженням правої легені, стінки аорти та внутрішньою кровотечею в праву плевральну порожнину та колото-різане поранення в ділянці попереку справа з пошкодженням правої нирки, які відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння, після отримання яких ОСОБА_13 не чинив опір нападнику та не подавав ознак життя.

Після цього ОСОБА_7 , реалізовуючи свої корисливі мотиви до кінця, заволодів майном потерпілого, а саме: 30000 (тридцятьма тисячами) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 786245 (сімсот вісімдесят шість тисяч двісті сорок п`ять) грн; 19000 (дев`ятнадцятьма тисячами) євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 586790 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто) грн; 1500 (однією тисячею п`ятсот) злотих, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 10801 (десять тисяч вісімсот одну) грн, які знаходились у матерчатій сумці чорного кольору, а також 580000 (п`ятсот вісімдесятьма тисячами) гривень, які знаходились у кишенях одягу ОСОБА_13 , на загальну суму 1963837 (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисячі вісімсот тридцять сім) грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_13 , 17.05.2018 в період з 12:45 до 13:40, перебуваючи у безлюдному місці, що розташоване на віддалі близько 1500 м при виїзді з м. Трускавець у напрямку до м. Дрогобича Львівської області, не доїжджаючи близько 300 м до повороту в с. Солець (мікрорайон м. Стебника Дрогобицького району Львівської області), та на віддалі близько 20 м від головної дороги, утримуючи заздалегідь заготовлений, невстановлений досудовим розслідуванням плоский загострений предмет у своїй правій руці, несподівано для потерпілого гострою частиною цього предмету заподіяв ОСОБА_13 два удари по тілу, а саме: в область грудної клітки спереду та попереку останнього, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з наскрізним пошкодженням правої легені, стінки аорти та внутрішньою кровотечею в праву плевральну порожнину, яке відноситься до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень як таке, що є небезпечним для життя в момент його заподіяння і в даному випадку призвело до смерті, тобто знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та колото-різане поранення в ділянці попереку справа з пошкодженням правої нирки, яке відноситься до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень як таке, що є небезпечним для життя в момент його заподіяння та не перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті.

Усвідомлюючи, що після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не чинив опір нападнику та не подавав ознак життя, ОСОБА_7 , реалізовуючи свої корисливі мотиви до кінця, заволодів майном потерпілого, а саме: 30000 (тридцятьма тисячами) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 786245 (сімсот вісімдесят шість тисяч двісті сорок п`ять) грн; 19000 (дев`ятнадцятьма тисячами) євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 586790 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч сімсот дев`яносто) грн; 1500 (однією тисячею п`ятсот) злотих, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України по відношенню до української гривні станом на 17.05.2018 становило 10801 (десять тисяч вісімсот одну) грн, які знаходились у матерчатій сумці чорного кольору, а також 580000 (п`ятсот вісімдесятьма тисячами) гривень, які знаходились у кишенях одягу ОСОБА_13 , на загальну суму 1 963 837 (один мільйон дев`ятсот шістдесят три тисячі вісімсот тридцять сім) грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Реалізувавши свій злочинний умисел щодо нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_13 та заволодівши грошовими коштами останнього, з метою приховування слідів скоєного ним убивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті з корисливих мотивів, ОСОБА_7 перемістив тіло потерпілого ОСОБА_13 на відстань близько 300 м від місця вчинення умисного вбивства, рухаючись перпендикулярно від головної дороги сполученням Трускавець-Дрогобич у напрямку до лісопосадки у напрямку до с. Солець (мікрорайон м. Стебника Дрогобицького району Львівської області), де його залишив. Після цього ОСОБА_7 повернувся до автомобіля, взяв із нього лопату та полімерну пляшку з сумішшю вуглеводнів нафтопродуктів, яка відповідає суміші зміненого світлого нафтопродукту та нафтової оливи, що перебувала в експлуатації, та повернувся до місця залишення тіла ОСОБА_13 . Викопавши на цьому місці яму розміром 150х90 см та глибиною 110 см, ОСОБА_7 помістив в неї тіло потерпілого ОСОБА_13 , облив його вище згаданою рідиною, підпалив, чим спричинив термічні опіки шкірних покривів на спині та на передній поверхні грудної клітки, які потерпілим отримано прижиттєво та які мають ознаки середнього ступеня тілесних ушкоджень та у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебувають. Після чого засипав його ґрунтом.

Не погоджуючись із оскарженим вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржений вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що не було досліджено факту його незаконного утримання, затримання та катування працівниками поліції. Вину у пред`явленому обвинуваченні заперечує, оскільки на нього чинили тиск і тому він взяв провину за скоєне на себе. Вказує, що всі слідчі дії проводились вночі за його письмовою згодою. Також він не мав можливості ознайомитись з матеріалами кримінальної справи належним чином, оскільки суд першої інстанції обмежив його у такому, встановивши строк лише два з половиною дні.

Зазначає, що фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності. Окрім того потерпілий ОСОБА_13 був досить міцної тілобудови - 80-90 кг. і з ним одній людині було б важко впоратись. Також не враховано особливості рельєфу місця скоєння злочину, вказує, що яму , що приховати труп потерпілого він не викопував.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином відеозаписи із камер спостереження з автомийки, що с. Солець. Немає також жодних прямих доказів, що саме він убив потерпілого та, в подальшому, учинив усі, описані в обвинувачені, дії з його тілом. Також не були належним чином досліджені речові докази, зокрема автомобіль Опель Вектра, вилучений у м. Новомосковськ. Не досліджено відеореєстратор із місця проживання обвинуваченого. Також не встановлено осіб, з якими ОСОБА_13 зафіксований на муніципальних камерах відеоспостереження м. Трускавець за годину до смерті.

Cуд безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що він хоче проходити службу в ЗСУ.

Вказує, що на свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 чинився тиск працівниками поліції, а тому їх показання не можна брати до уваги.

Свідчення свідка ОСОБА_16 про те, що він не тікав з м. Трускавець і не переховувався судом першої інстанції проігноровано.

На вирок суду потерпілі подали апеляційну скаргу, у якій просять оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом частиною 2 статті 115 КК України та призначити йому покарання: за частиною 4 статті 187 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покращання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Задовольнити частково цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення майнової і моральної шкоди, завданої злочинами, та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1 235 012,71 (один мільйон двісті тридцять п`ять тисяч дванадцять грн. 71 коп.) гривень заподіяної майнової шкоди та 1000000 (один мільйон) гривень моральної шкоди.

Задовольнити повністю цивільний позов ОСОБА_11 і ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, завданої злочинами, та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 і ОСОБА_12 по 800 000 (вісімсот тисяч) гривень заподіяної кожному моральної шкоди.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначають, що не оспорюючи кваліфікації дій засудженого, вважають невідповідним призначене покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, оскільки призначене судом покарання за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість. Окрім цього, наявна невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову.

Розмір моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілих, є заниженим і несправедливим, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та заподіяним духовним, моральним, психічним і фізичним стражданням.

Вважають, що ОСОБА_7 за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень , перш за все за вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів при встановлених судом обставинах, підлягає найсуворішому покаранню у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 протягом усього судового розгляду заперечував свою причетність до вчинення умисного вбивства за наявності очевидних доказів, які в сукупності та кожен зокрема не могли ставити під сумнів скоєння ним такого убивства, а також розбійного нападу. Судом безпідставно не враховано в повній мірі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та його поведінку як після вчиненого злочину, коли він вчинив дії по приховуванню злочинів та покинув місце свого проживання, так і під час судового розгляду.

При ухваленні оскаржуваного вироку в частині вирішення цивільного позову, судом не було враховано та не було надано мотивувальної оцінки таким обставинами кримінального провадження, як моральним стражданням потерпілих, а також усвідомлення і сприйняття позивачами обставин зникнення ОСОБА_13 і його трагічної загибелі. Більше цього, впродовж судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції потерпілі протягом чотирьох років постійно знову згадували такі обставини вбивства ОСОБА_13 , що призводило до продовження наших моральних та духовних страждань, тим більше враховуючи зухвалу поведінку ОСОБА_7 у судових засіданнях, який фактично насміхався над потерпілими, заперечуючи обставини вчинення ним вбивства з корисливих мотивів за наявності достовірних доказів його винуватості.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судове засідання апеляційного суду не з`явились, подали заяви про слухання справи у їх відсутність та просили задовольнити їх апеляційні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги та заперечили доводи та вимоги апеляційної скарги потерпілих, потерпілу ОСОБА_9 та її представника - адвоката ОСОБА_10 , які підтримали вимоги своєї апеляційної скарги та заперечили доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог обвинуваченого та потерпілих, висловилась про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано частково.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із положеннями ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню.

За змістом ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, тобто у розбійному нападі та умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів - заволодіння майном останнього (грошовими коштами).

У відповідності до диспозиції ст. 187 КК України розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном.

Насильство при розбої застосовується до особи, яка зазнала нападу. Під такою особою слід розуміти власника майна, особу, у володінні чи під охороною якої перебуває майно, на яке здійснюється посягання, а так само інших осіб, які перебувають на місці вчинення розбою і можуть, на думку винного, перешкодити йому у заволодінні чужим майном.

Відповідно до ст. 24, ст.115 КК України для обвинувачення в умисному вбивстві необхідно встановити, що винна особа, вчиняючи протиправні дії, передбачала настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій бажала чи свідомо припускала настання такого наслідку.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно з п. 10 вказаної постанови за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, тобто за ч. 4 ст. 187 КК України.

Мотивом вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у ОСОБА_7 було заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 , про наявність яких в останнього було добре відомо ОСОБА_7 , так як ОСОБА_13 тривалий час займався обміном валюти. При цьому суд врахував кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки в побуті.

Колегія суддів погоджується із думкою суду першої інстанції про те, що характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої осудної людини оцінювати життєву ситуацію, дає підстави вважати, що ОСОБА_7 дійсно вчинив вбивство умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто діяв з прямим умислом. Окрім того, намагався приховати сліди кримінального правопорушення, викопавши яму та помістивши туди тіло потерпілого ОСОБА_13 , перед тим обливши його сумішшю нафтопродуктів та підпаливши. Наведене дає суду підстави дійти висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 , вчиняючи протиправні дії, передбачав настання смерті потерпілого і внаслідок цих дій, бажав і свідомо припускав настання такого наслідку.

За фактичними обставинами справи судом встановлено, що дії ОСОБА_7 мали активний характер, були протиправними, між його діями і їх наслідками у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_13 та заволодінні майном останнього існував прямий причинний зв`язок, якій підтверджується належними та допустимими доказами, які були предметом детального дослідження судом першої інстанції.

Колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, за вказаних у вироку обставин, які були належним чином повно та всебічно досліджені в ході судового розгляду, підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків, експертів та даними досліджених в судовому засіданні письмових доказів. Саме сукупність цих досліджених доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання колегії суддів, мають визначальне значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів не бере до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в його діях відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказів вина обвинуваченого доведена в повному обсязі. Дані заперечення розцінюються як спосіб захисту обвинуваченого та намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про заперечення своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2ст. 115 КК України, спростовуються дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

- показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_17 , які узгоджують ся між собою є послідовними та відповідають іншим матеріалам справи. Згідно таких показань протягом останніх 20 років потерпілий ОСОБА_13 займався обміном валют, який здійснював серед своїх знайомих з міст Трускавець, Борислав, Дрогобич. При цьому ОСОБА_9 зазначила, що ввечері 16.05.2018 її чоловік ОСОБА_13 перераховував гроші разом із зятем ОСОБА_18 . Усі грошові кошти, які використовував ОСОБА_13 , були скріплені гумками різного кольору. 17.05.2018, ОСОБА_13 вийшов з дому, взявши сумку з грошима та одягнувши безрукавку, в кишенях якої були грошові кошти різною валютою, а всього на загальну суму близько 70000 доларів США. Того ж дня ОСОБА_13 з 14 год. на дзвінки не відповідав, хоча його мобільні телефони було ввімкнено. Зранку 18.05.2018, так і не розшукавши ОСОБА_12 , дружина потерпілого - ОСОБА_9 звернулася в поліцію із заявою про його зникнення, надавши номери його мобільних телефонів. У подальшому в поліції по зовнішніх ознаках впізнала три мобільні телефони, якими користувався її чоловік ОСОБА_13 , що були виявлені на смітнику та дізналась про смерть чоловіка.

ОСОБА_13 користувався послугами таксі, так як автомобіля не мав, був знайомий із ОСОБА_7 та користувався його послугами, як таксиста.

- показаннями свідка ОСОБА_19 , згідно яких 17.05.2018 відпочивальники готелю «Міротель» обмінювали у ОСОБА_13 долари США на гривні. Того ж дня біля 15-16 год. на прохання відпочивальників кілька разів телефонував до ОСОБА_13 , щоб здійснити обмін валюти, але він на зв`язок не виходив. Більше його не бачив. ОСОБА_13 був відомою у м. Трускавці особою, що здійснювала обмін валюти. Завжди мав при собі велику сумку темного кольору, з якої витягував гроші, здійснюючи обмін.

-показаннями свідка ОСОБА_20 згідно яких, напередодні зникнення ОСОБА_13 , вони домовлялися з ним про обмін польських злотих. Близько 14 год. 17.05.2018 він телефонував ОСОБА_13 на його абонентський номер НОМЕР_1 , але той не відповідав.

-показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 у суду першої інстанції, які знайомі із ОСОБА_7 довший час та зазначили про те, що ОСОБА_7 працював таксистом, у його власності був автомобіль марки «Opel Vectra» темно-синього кольору, який був куплений у свідка ОСОБА_22 за 2000 дол. США., які останній був винен своєму приятелю свідку ОСОБА_14 . Також свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_23 (куми обвинуваченого ОСОБА_7 ). ствердили про передачу ОСОБА_7 грошей у сумі 10 000 дол. США, які в подальшому були вилучені працівниками поліції у помешканні сім`ї ОСОБА_24 .

Дані показання надавались у суді першої інстанції без будь-якого примусу, є послідовними та чіткими, узгоджуються із іншими матеріалами справи. Доводи обвинуваченого про те, що зазначені свідки давали свої показання під примусом чи погрозою у ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження та не беруться колегією суддів до уваги, оскільки є безпідставними та надуманими.

Окрім того, згідно протоколу, складеного за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.09.2018 щодо номера телефону № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_15 , зазначено ряд обставин за яких ОСОБА_7 передав на зберігання ОСОБА_15 10 000 дол. США. Також зафіксовано розмову ОСОБА_15 з ОСОБА_18 в ході якої ОСОБА_15 сказав, що не вірив, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) вбив. Також з розмови ОСОБА_15 випливає, що ОСОБА_7 вбив ОСОБА_13 , а його тіло вивіз, викопав наперед могилу; В розмові 26.05.2018 о 12:59 ОСОБА_15 з дружиною ОСОБА_26 , яка повідомляє ОСОБА_15 про свою розмову зі знайомою на ім`я ОСОБА_27 , яка все знає, бо ОСОБА_7 в неї був 18.05.2018, скинув на карточку гроші, купив 2 скутери, вона погасила кредитку та в неї залишилось ще 15 тисяч гривень. ОСОБА_7 повідомляв своїй знайомій про обставини вбивства ОСОБА_13 /Т. 9 а.с. 24-28/.

Судом першої інстанції встановлено, що зі свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_30 , ОСОБА_16 відносини нейтральні, а зі свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 - добрі, а відтак у свідків відсутні підстави наговорювати на обвинуваченого та обмовляти його.

-показаннями свідка ОСОБА_16 , щодо обставин зникнення ОСОБА_13 при цьому даний свідок зазначив про проведення слідчого експерименту, в ході якого перед проваллям і дорогою у ґрунтовому насипі виявлено та викопано труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями. ОСОБА_7 було забезпечено право на захист. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 написав добровільно заяву, в якій він зізнався у вбивстві ОСОБА_13 . Заяву ОСОБА_7 написав добровільно, без будь-якого тиску та в подальшому надав визнавальні показання слідчому в якості підозрюваного за участю обраних ним захисників.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, доводиться даними, що містяться у:

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 ОСОБА_13 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 19.05.2018, відповідно до якої 17.05.2018 о 09:40:46 зафіксовано вхідний дзвінок ОСОБА_7 з номера НОМЕР_5 тривалістю 34 сек. та 17.05.2018 о 12:35:56 зафіксовано вихідний дзвінок ОСОБА_13 до ОСОБА_7 тривалістю 30 сек., який на той час перебував біля будинку АДРЕСА_2 /Т. 5 а.с. 8-19/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 ОСОБА_13 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 18.05.2018, відповідно до якої 17.05.2018 з 14:25:33 контакти з ОСОБА_13 відсутні /Т. 5 а.с. 20-21/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 ОСОБА_13 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 19.05.2018, відповідно до якої останній вихідний дзвінок ОСОБА_13 зафіксовано 17.05.2018 о 10:59:51 /Т. 5 а.с. 22/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_10 , ІМЕІ: НОМЕР_11 ОСОБА_7 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 22.05.2018, відповідно до якої вхідні та вихідні дзвінки, SMS по цьому номеру 17.05.2018 о 14:39 зафіксовано в м. Трускавець, 18.05.2018 о 13:38 в м. Києві, вул. Боричів узвіз, з 20:44 18.05.2018 до 21.05.2018 в м. Новомосковську Дніпропетровської області /Т. 5 а.с. 23-26/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_12 , ІМЕІ: НОМЕР_13 ОСОБА_7 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 25.05.2018, відповідно до якої 16.05.2018 об 11:49 та о 17:33, 17.05.2018 о 09:26 спілкувався з ОСОБА_15 , 17.05.2018 о 09:40 телефонував ОСОБА_13 , о 12:35 17.05.2018 отримав вхідний дзвінок від ОСОБА_13 , 17.05.2018 о 16:42, о 16:54 та о 17:06 ОСОБА_7 спілкувався з ОСОБА_15 та знаходився в м Трускавець; о 21:51 17.05.2018 проїхав с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, з 02:28 18.05.2018 перебував у м. Житомирі, з 10:27 - в м. Києві, з 15:52 18.05.2018 перебував на території Полтавської області, о 18:41 18.05.2018 спілкувався з ОСОБА_15 , проїжджаючи Харківську область, а з 20:52 18.05.2019 перебував у м.Новомосковську Дніпропетровської області, о 12:01 19.05.2019 є вхідне СМС-повідомлення від ОСОБА_16 та о 16:28 19.05.2018 зафіксовано вихідний дзвінок до ОСОБА_16 з м. Новомосковська Дніпропетровської області /Т. 5 а.с. 27-76/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_14 , ІМЕІ: НОМЕР_15 ОСОБА_7 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 25.05.2018, відповідно до якої 16.05.2018 з 18:40 ОСОБА_7 активно спілкувався та переписувався зі свідком ОСОБА_14 , з 08:05 18.05.2018 перебував у м. Києві, а з 20:47 18.05.2018 - в м.Новомосковську Дніпропетровської області до 9:53 23.05.2018, весь цей час активно спілкувався з ОСОБА_14 /Т. 5 а.с. 77-81/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_16 , ІМЕІ: НОМЕР_17 , НОМЕР_11 ОСОБА_7 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 25.05.2018, з якої вбачається пересування ОСОБА_7 з м. Трускавця, яке він залишив о 20:30 17.05.2018, до м. Новомосковська Дніпропетровської області, куди ОСОБА_7 прибув о 20:15 18.05.2018 та 19.05.2018 і 21.05.2018 кілька разів спілкувався з ОСОБА_16 /Т. 5 а.с. 82-132/;

довідці по вхідних та вихідних дзвінках з абонентського номера НОМЕР_18 , ІМЕІ: НОМЕР_17 ОСОБА_7 за період з 00:00 16.05.2018 по 00:00 25.05.2018, з якої вбачається, що 22.05.2018 він перебував у м. Новомосковську та 24.05.2018 о 15:01 розпочав шлях повернення додому, 25.05.2018 о 3:02 прибув до м. Трускавець /Т. 5 а.с. 133-154/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 25.07.2018, відповідно до якого в магазині «Мобілок сервіс» вилучено магнітний носій DVD-R диск «Arena», на якому зафіксовано відео з камери відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення магазину «Мобілок сервіс», що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Дрогобицька, 9, та скріншоти № 1 та № 2, відповідно до яких автомобіль «Опель Вектра» 17.05.2018 о 12:40:51 проїжджає по вул. Дрогобицькій від готелю «Бескид» в напрямку Трускавецької міської ради та 17.05.2018 о 12:43:00 автомобіль «Опель Вектра» повертається по вул. Дрогобицькій від Трускавецької міської ради до готелю «Бескид» /Т. 6 а.с. 43-47/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 25.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата на камері відеоспостереження магазину «Мобілок сервіс», з якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою 17.05.2018, однак час не співпадає і розбіжність становить 1 год. 12 хв. вперед на камері /Т. 6 а.с. 48/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 25.07.2018, відповідно до якого в ТОВ «Терен» вилучено магнітний носій DVD-R диск «Arena», на якому зафіксовано відео з камери відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення ТОВ «Терен», що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 2, та скріншоти № 1 та № 2, відповідно до яких з дверей водія автомобіля «Опель Вектра» 17.05.2018 о 17:48:51 в напрямку приміщень ТОВ «Терен» та магазину «Наш Край» рухається ОСОБА_7 та 17.05.2018 о 17:56:12 повертається назад до автомобіля «Опель Вектра» /Т. 6 а.с. 49-53/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 25.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата на камері відеоспостереження ТОВ «Терен», з якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою 17.05.2018, однак час не співпадає і розбіжність становить 50 хв. назад на камері /Т. 6 а.с. 54/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 26.07.2018, відповідно до якого з магазину «Соняшник» вилучено магнітний носій DVD-R диск «Arena», на якому зафіксовано відео з камери відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення магазину «Соняшник», що за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Бориславська, 45, та скріншот № 1, відповідно до якого автомобіль «Опель Вектра» 17.05.2018 о 14:02:47 проїжджає повз магазин «Соняшник», що по вул. Бориславській у м. Дрогобичі /Т. 6 а.с. 55-58/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 26.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата і час на камері відеоспостереження магазину «Соняшник», з якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою та часом /Т. 6 а.с. 59/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 27.07.2018, відповідно до якого з автомийки вилучено магнітний носій DVD-R диск «Arena», на якому зафіксовано відео з камер відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення автомийки, що за адресою: Львівська область, м. Стебник, вул. Іванника, 111в, та скріншоти № 2 та № 3, відповідно до яких автомобіль «Опель Вектра» 17.05.2018 о 14:22:14 проїжджає з напрямку с. Модричі, виїжджаючи на проїзну частину дороги Трускавець-Дрогобич, та 17.05.2018 о 14:22:50 проїжджає в напрямку з м. Дрогобича до м. Трускавець /Т. 6 а.с. 60-64/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 27.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата на камерах відеоспостереження автомийки, що за адресою: АДРЕСА_3 , з яких вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою 17.05.2018, однак час не співпадає і розбіжність становить 18 хв. назад на камері /Т. 6 а.с. 65/;

протоколі огляду предметів (грошових купюр) від 24.07.2018, відповідно до якого слічим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_32 в приміщенні службового кабінету № 18 адміністративної будівлі СУ ГУ НП у Львівській області при змішаному освітленні (штучному та природному) з 10 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. проведено огляд грошових купюр в сумі 13500 євро та 1500 доларів США, вилучених під час обшуку 24.05.2018 за місцем проживання ОСОБА_33 , які поміщено в спецпакет № 4262936, в середині якого знаходяться 15 купюр номіналом по 100 доларів США, 24 купюри номіналом по 200 євро, 57 купюр номіналом по 100 євро, 10 купюр номіналом по 50 євро, 5 купюр номіналом по 500 євро /Т. 6 а.с. 66-69/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 23.07.2018, відповідно до якого в Трускавецькій міській раді вилучено п`ять магнітних носіїв DVD-R дисків, на яких зафіксовано відео з камер відеоспостереження за 17.05.2018, розміщених у різних точках м. Трускавця, які належать Трускавецькій міській раді та сервер яких знаходиться в приміщенні Трускавецької міської ради, що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2, та скріншоти, на яких фіксується рух потерпілого ОСОБА_13 , який 17.05.2018 з 09:57 біля Трускавецької міської ради йде до вул. Героїв УПА; о 10:17 біля міської ради іде до вул. Шевченка; о 12:04 проходить будівлю Палацу культури ім. Шевченка «Шайба» в напрямку до санаторію «Весна»; в період з 12:18 до 12:29 проходить майданом Січових Стрільців до кінотеатру «Злата» та о 12:42 проходить повз міську раду в напрямку до вул. Бориславської та Дрогобицького кільця, після чого на жодній камері, наявній у м. Трускавець, не зафіксовано пересування ОСОБА_13 . Окрім цього, зафіксовано пересування автомобіля марки «Opel Vectra», який 17.05.2018 о 12:45 проїжджає проїзною частиною з напрямку Дрогобицького кільця, що в м. Трускавець, у напрямку до м. Дрогобича. У подальшому, в період з 14:39 до 18:37 автомобіль марки «Opel Vectra» кілька разів їде до Стебницького кільця та повертається назад /Т. 6 а.с. 147-174/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 23.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата і час на камерах відеоспостереження, що розміщені в різних точках м. Трускавця і належать Трускавецькій міській раді, з сервера якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою 17.05.2018, однак час не співпадає і розбіжність становить 3 хв. вперед на всіх камерах, що розміщені в різних точках м. Трускавця, які належать Трускавецькій міській раді /Т. 6 а.с. 175/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 26.07.2018, відповідно до якого в церкві Святих мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії вилучено магнітний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано відео з камери відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення церкви, що за адресою: АДРЕСА_4 , та скріншот, відповідно до якого автомобіль «Опель Вектра» 17.05.2018 о 13:42:03 проїжджає повз церкву, що по вул. Козловського, 57 у м. Дрогобичі /Т. 6 а.с. 176-179/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 26.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата і час на камері відеоспостереження церкви Святих мучениць Віри , Надії , Любові та їх матері Софії, з якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою та часом /Т. 6 а.с. 180/;

протоколі тимчасового доступу до речей та інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, від 27.07.2018, відповідно до якого з приміщення ТОВ «ОККО Рітейл» вилучено магнітний носій DVD-R диск, на якому зафіксовано відео з камери відеоспостереження за 17.05.2018 з приміщення ТОВ «ОККО Рітейл», що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Дрогобицька, 37а, та скріншоти, відповідно до яких 17.05.2018 о 17:40:59 ОСОБА_7 перебуває на автозаправці «ОККО», вийшовши з автомобіля марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_19 , о 17:41:36 ОСОБА_7 знаходиться біля каси, здійснюючи розрахунок /Т. 6 а.с. 181-185/;

рапорті ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_31 від 27.07.2018, відповідно до якого встановлено, що дата і час на камері відеоспостереження з приміщення ТОВ «ОККО Рітейл», що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Дрогобицька, 35а, з якої вилучено відеофайли, співпадає з реальною датою 17.05.2018, однак час не співпадає і розбіжність становить 11 год. 40 хв. назад на камері /Т. 6 а.с. 186/;

протоколі обшуку від 24.05.2018 з DVD-R диском та фототаблицею до нього, проведеного та складеного страшим слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_36 у квартирі АДРЕСА_5 , належній ОСОБА_37 , де проживає родина ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , в ході якого вилучено з кімнати № 1 за шафою у лівому куті 10000 доларів США (купюрами по 100 доларів), які були загорнуті в прозору поліетиленову плівку, аркуш паперу з рукописними записами, дві гумки /Т. 6 а.с. 201-214/;

заяві ОСОБА_7 від 25.05.2018 з DVD-R диском, зареєстровану в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 1565 від 25.05.2018, в якій останній повідомив про те, що в результаті боротьби заподіяв смерть чоловіку на ім`я ОСОБА_38 близько обіднього часу 17.05.2018 біля старої дороги на Дрогобич із Трускавця /Т. 7 а.с. 20-21/;

протоколі проведення слідчого експерименту від 25.05.2018 з фототаблицею та відеозаписом слідчого експерименту, проведеного слідчим СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_39 з 22:58 25.05.2018 по 04:11 26.05.2018 за участі підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_40 , судово-медичного експерта ОСОБА_41 , статиста, понятих ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , в ході якого ОСОБА_7 на місці події за участі статиста показав та продемонстрував, як розвивалися події, зокрема, ОСОБА_7 повідомив та показав, де саме ОСОБА_13 біля готелю «Трускавець» на вул. Дрогобицькій у м. Трускавець сів у керований ним автомобіль «Opel Vectra» на пасажирське сидіння, куди він поїхав автомобілем разом із потерпілим ОСОБА_13 . Розповів, як на ділянці дороги, що в напрямку «Трускавець-Дрогобич», не доїжджаючи с. Солець, виник конфлікт із ОСОБА_13 , який із сумки витягнув ніж, продемонструвавши, яким чином потерпілий ОСОБА_13 намагався нанести йому удар ножем, в результаті чого виникла боротьба, в ході якої він вирвав ніж із рук потерпілого ОСОБА_13 та заподіяв ножове поранення в область грудей. Показав, яким чином закинув на плечі потерпілого ОСОБА_13 , який був без ознак життя, та напрямок, куди ніс потерпілого, а саме: вглиб лісового масиву на 200-300 м у напрямку до м.Стебника, розповів, як взяв лопату з автомобіля, викопав яму, поклав тіло, взяв каністру, облив тіло і підпалив, та показав місце, де закопав труп ОСОБА_13 . Розповів, як повернувшись в автомобіль, виявив три мобільні телефони ОСОБА_13 та матерчату сумку чорного кольору з грошима, а також показав сміттєзвалище в м. Дрогобичі, куди викинув мобільні телефони ОСОБА_13 /Т. 7 а.с. 22-38/

протоколі огляду місця події від 26.05.2018 з фототаблицею та відеозаписом до нього, в ході проведення якого на ділянці дороги 200-300 м у напрямку до м. Дрогобича, перпендикулярно дорозі на м. Стебник виявлено насип ґрунту розміром 3,50х3,00 м, на поверхні насипу грунту знаходяться обвуглені фрагменти речовини розчинної дії, стовбури гілок та металеві пляшки зі слідами кіптяви. Вилучено обвуглені фрагменти пляшок, тканини, поліетиленових пакетів, фольги, скляні пляшки, уламки скла із кіптявою. Під час розкопування наявні фрагмент підошви взуття чорного кольору з термічною дією та обвуглений фрагмент взуття чорного кольоруз каблуком. Відчувається різкий запах паливно-мастильних матеріалів, взято забір взірців ґрунту. При розкопуванні видно фрагменти тканини темно-синього кольору з обвугленими краями, в ґрунті наявні розбиті пляшки. В одних місцях ґрунт м`який, в інших дещо твердіший. Розкопавши грунт вглиб близько 0,5 м, виявлено фрагменти людського тіла: руки, ноги, голова. Розміри ями 150х90/80см, до дна ями 110 см, від верхньої частини тіла до поверхні землі 65 см. У ямі наявне тіло в положенні на лівому боці ногами в напрямку до м. Трускавець, обидві ноги зігнуті у кульшових та колінних суглобах, ліва рука під тулубом, права - злегка відведена в плечовому суглобі. За допомогою мотузок труп витягнуто з ями. Глибина ями без тіла 85 см. На правій та лівій стопах обгорілі туфлі чорного кольору, обгорілі білі шкарпетки, поверх них залишки обгорілих штанів сірого кольору, в кишені яких виявлено обгорілий паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код, залишки паперу з номерами мобільних телефонів, у другій кишені виявлено велику кількість резинок різного кольору, труп вимазаний бетоном та глиною, місцями з відшаруванням шару шкіри, більше на китицях, трупне заклякання не визначається, характер трупних плям визначити неможливо через забруднення. Кістки черепа та кінцівок цілі. На передній поверхні грудної клітки справа, нижче соска виявлено перпендикулярно до осі тіла рану довжиною до 4 см, правий кут якої загострений, лівий - П-подібний, на шиї трупа ланцюжок та хрестик з білого металу /Т. 7 а.с. 56-71/.

протоколі огляду місця події від 26.05.2018 з фототаблицею до нього, /Т. 7 а.с. 72-75/;

протоколі огляду трупа ОСОБА_13 від 26.05.2018 з фототаблицею до нього, /Т. 7 а.с. 76-85/;

протоколі проведення слідчого експерименту від 26.05.2018 з фототаблицею та відеозаписом слідчого експерименту, /Т. 7 а.с. 96-104/;

протоколі огляду місця події від 26.05.2018 з фототаблицею та відеозаписом до нього, /Т. 7 а.с. 108-117/;

висновоку експерта № 164 від 26.06.2018, відповідно до якого смерть ОСОБА_13 настала внаслідок колото-різаного поранення грудної клітки справа з наскрізним пошкодженням правої легені та стінки аорти, що призвело до крововиливу в праву плевральну порожнину. Смерть наступила давністю більше трьох діб до моменту розтину трупа, коли труп на дотик був холодний, трупні плями при натисканні на них свого кольору не міняли, трупне заклякання не визначалось, були ознаки гниття у вигляді позеленіння шкірних покривів внизу живота та роздуття гнильними газами черевної порожнини, калитки, м`яких тканин обличчяУсі тілесні ушкодження були спричинені незадовго до смерті. Колото-різані поранення могли бути заподіяні одним плоским загостреним предметом, не менше 2 ударів, а термічні опіки шкіри 3-4 ст. від дії високої температури. Заподіяти самому собі вищевказані тілесні ушкодження вбачається малоймовірним. Під час заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 міг знаходитись у довільній позі, при якій є доступною передня поверхня грудної клітки справа та ділянка попереку справа для спричинення в цих ділянках колото-різаних ушкоджень. Хворобливі зміни внутрішніх органів ОСОБА_13 у причинному зв`язку зі смертю не перебувають. В крові з трупа ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт вкількості 0,31 проміле. Повністю виключити можливість того, що зазнавши вищевказаних ушкоджень, ОСОБА_13 міг чинити які-небудь цілеспрямовані дії (пересуватися, наносити ушкодження, кричати тощо) не можна. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 /Т. 7 а.с. 125-127/;

висновоку експерта № 680/2018-ім від 30.05.2018, відповідно до якого кров від трупа ОСОБА_13 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 /Т.7 а.с. 128-129/;

висновоку експерта № 1908/2018-т від 05.06.2018, відповідно до якого в крові з трупа ОСОБА_13 виявлано етиловий спирт у кількості 0,31% проміле;не виявлено метилового, пропілового, бутилового та алілового спиртів /Т. 7 а.с. 130/;

висновоку експерта № 118/2018-мк від 15.06.2018, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи двох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_13 на клапті шкіри з ділянки грудної клітки справа та на клапті шкіри з поперекової ділянки справа виявлено по одному наскрізному пошкодженню, які утворились від дії плоского загостреного предмету. Більш конкретно встановити тип предмету неможливо у зв`язку з явищами гниття /Т. 7 а.с. 132-135/;

висновку експерта № 3/579 від 26.07.2018, відповідно до якого на фрагментах пляшок, поліетиленових пакетів, фрагментах фольги, уламках скла, фрагменті полімерного матеріалу, які містяться в картонній коробці з написом «Вінстон», виявлено суміш вуглеводнів нафтопродуктів, що відповідає суміші зміненого світлого нафтопродукту та нафтової оливи, що перебувала в експлуатації; на фрагменті матеріалу чорного кольору, фрагменті деформованого полімерного матеріалу темно-сірого кольору, фрагменті полімерного матеріалу синього кольору зі слідами термічної дії, які містяться в картонній коробці з друкованими написами «bolgrad», виявлено суміш вуглеводнів нафтопродуктів, що відповідає суміші зміненого світлого нафтопродукту - зміненого бензину та нафтової оливи, що перебувала в експлуатації; на фрагменті штанів світло-коричневого кольору, парі черевик коричневого кольору, шкарпетках білого кольору зі слідами термічної дії, металевому ланцюжку з хрестиком сірого кольору з нашаруваннями речовини чорного кольору, гумових кільцях зеленого, жовтого та червоного кольорів виявлено суміш вуглеводнів нафтопродуктів, що відповідає суміші зміненого світлого нафтопродукту та нафтової оливи, що перебувала в експлуатації; на деформованій полімерній пляшці з фрагментом етикетки біло-чорного кольору з написом «Северная» зі слідами речовини темно-жовтого кольору на внутрішній поверхні виявлено сліди нафтової оливи, що перебувала в експлуатації /Т. 7 а.с. 137-145/;

висновку експерта № 3443 від 26.09.2018, відповідно до якого на металевих поверхнях наданих на експертизу чотирьох лопат і однієї кірко-мотики,що вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 , є нашарування ґрунту. Грунт вилучений з двох совкових лопат (об`єкти №№ 2 і 3), що вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 , має різну родову приналежність з ґрунтом, вилученим з місця події; ґрунт, вилучений зі штикової лопати (об`єкт № 1) має спільну групову належність з ґрунтом (зразок «1»), вилученим з місця події; один різновид ґрунту, що вилучений з поверхні штикової лопати (об`єкт № 4) та два різновиди ґрунту, що вилучені з поверхні кірко-мотики (об`єкт № 5), має спільну групову належність з ґрунтом (зразок «5»), вилученим з місця події /Т. 8 а.с. 11-18/;

протоколі пред`явлення речей для впізнання від 19.10.2018 р. /Т. 8 а.с. 29-36/;

протоколі пред`явлення речей для впізнання від 19.10.2018, /Т. 8 а.с. 37-44/;

протоколі пред`явлення речей для впізнання від 19.10.2018, /Т. 8 а.с. 45-52/;

протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.09.2018, складеним ст. о/у СКП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_44 за дорученням від 23.05.2018 слідчого ОСОБА_45 в порядку ст. 40 КПК України на проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Львівської області № 02067т від 23.05.2018 про проведення НСРД щодо номера телефону № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_15 /Т. 9 а.с. 24-28/.

Усі досліджені судом першої інстанції письмові докази є належними, допустимими і достовірними, такі зібрані в порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст. 87 КПК України, для визнання вказаних доказів недопустимими апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду в справі № 728/578/19 від 07.12.2020 чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Інші докази, зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні, які хоча і непрямо стосуються фактів, які підлягають доказуванню, однак у своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відтак апеляційним судом береться до уваги, що здобутими під час досудового розслідування та дослідженими в суді першої інстанції доказами доведено всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що до злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, можуть бути причетні інші особи, є суперечливими і такими, що спростовуються іншими доказами.

Відомостей про те, що виявлені в ОСОБА_13 тілесні ушкодження могли бути ним отримані в будь-якому іншому місці, в будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, які б мали суттєве значення, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, не доведено.

Суд вважає, що показання обвинуваченого про те, що до вбивства ОСОБА_13 можуть бути причетні сторонні особи, не узгоджуються між собою та суперечать матеріалам кримінального провадження, є надуманими та способом захисту обвинуваченого із метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Саме обвинувачений ОСОБА_7 розповів про обставини скоєння ним вбивства ОСОБА_13 , вказав на місце, де закопав труп ОСОБА_13 , та показав, де знаходяться знаряддя злочину, за допомогою яких він викопував яму та закопав тіло ОСОБА_13 , а саме: в недобудованому приміщенні старого будинку, що знаходиться за котельнею, за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , де було виявлено кілька припертих до стіни штикових і совкових лопат та кірко-мотику, а ґрунт, вилучений зі штикової лопати (об`єкт № 1) має спільну групову належність з ґрунтом (зразок «1»), вилученим з місця події; один різновид ґрунту, що вилучений з поверхні штикової лопати (об`єкт № 4) та два різновиди ґрунту, що вилучені з поверхні кірко-мотики (об`єкт № 5), має спільну групову належність з ґрунтом (зразок «5»), вилученим з місця події.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків, доводи сторони захисту не містять.

Доводи обвинуваченого про те, що на досудовому розслідуванні до нього були застосовані незаконні методи досудового слідства не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки були належним чином перевірені та відкинуті, як безпідставні судом першої інстанції. При розгляді справи не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого про те, що вказані злочини міг вчинити хтось інший, окрім ОСОБА_7 , зокрема невідомий на ім`я « ОСОБА_46 », оскільки як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду справи судом доказів щодо вказаної версії сторони захисту не здобуто і наявними доказами ймовірність розвитку події таким шляхом повністю виключається.

Окрім цього, колегія суддів не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що йому не забезпечили доступ до матеріалів кримінального провадження, оскільки такі спростовуються ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_47 від 20.11.2018, якою встановлено строк до 13:00 23 листопада 2018 року включно, протягом якого підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники адвокат ОСОБА_48 та адвокат ОСОБА_49 повинні ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в ньому, одночасно роз`яснено, що після закінчення цього строку вони вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів (ознайомилися із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі) /Т. 9 а.с. 84/.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції дотримався, зазначених вище вимог та принципів, та , виходячи із законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, прийшов до вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Суд першої інстанції при призначені покарання, врахував, що обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, та обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Врахував характер та тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків - позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 з корисливих мотивів, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та їх мотиви, форму вини, дані про особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого, поведінку обвинуваченого, який не усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому не розкаявся, суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, та дійшов вірного переконання, що виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих йому статей КК України.

На думку колегії суддів, обране судом першої інстанції покарання із застосуванням положень ст. 70 КК України у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім, сприятиме досягненню основної мети покарання - виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_7 , запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відтак, підстав для посилення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як на цьому наполягали потерпілі у своїй апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено. Не встановлено і підстав для призначення у справі нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 412, 415 КПК України, як про це просив у своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Щодо стягнутої суми морального відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , то слід зазначити наступне.

ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заявляють вимоги про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн.,а на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - по 800 000 грн. моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів, виходячи із конкретних обставин справи та вимог Закону, визначаючи суму відшкодування, яка відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин, за яких було спричинено моральну шкоду потерпілим - цивільним позивачам ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які втратили чоловіка та батька, що був для них опорою в житті, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілих, неможливість поновити попереднє становище, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілих і наслідків, що наступили, та враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали потерпілі - цивільні позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), а також враховуючи дані про особу обвинуваченого та його майновий стан, враховуючи, що життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, колегія суддів вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову слід змінити. Позовні вимоги потерпілих у частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. З обвинуваченого ОСОБА_7 слід стягнути на користь потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_9 700 000 грн. моральної шкоди, на користь потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 500 000 грн. моральної шкоди. Саме ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій та відповідатиме вимогам розумності та справедливості за даних конкретних обставин, не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

У відповідності вимог п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Відтак, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задоволити частково. Оскаржений вирок змінити в частині цивільного позову, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 700 000 грн. моральної шкоди, а на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 500 000 грн. моральної шкоди. У решті вирок суду, як законний та обґрунтований, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задоволити частково.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 зач. 4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України змінити в частині цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 700 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 500 000 грн. моральної шкоди.

Урешті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4