ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/726/23 (провадження № 1-кп/201/470/2023), відомості про яке 15 січня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2023 року приблизно о 11.00 годині ОСОБА_2 , перебуваючи біля буд. 2 по вул. А. Лазаряна у м. Дніпрі, вступив з потерпілим ОСОБА_3 , в словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті виниклих неприязних стосунків з останнім, у ОСОБА_2 раптово виник умисел на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_3 .

Далі, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар кулаком правої руки в область лівого плечового суглобу, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця з внутрішньо-шкіряним крововиливом на його тлі на поверхні лівого плечового суглобу з переходом на поверхню грудної клітини зліва, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_2 , які виразилися у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:

- обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

-потерпіла ОСОБА_3 , надала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 , у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 , слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують його покарання та відсутність таких, що його обтяжують, а отже ці дані, з урахуванням вищевикладеного, свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому іншого виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1