Справа № 297/84/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.03.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді, судове провадження 11-сс/4806/17/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023.
Цією ухвалою задоволено клопотання СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, строком до 11.03.2023, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України в умовах дії воєнного стану за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на прізвисько « ОСОБА_10 », 09.01.2023 прибули до супермаркету «Silverlend», що знаходиться в м. Берегово по вул. Мукачівській, 190/2, Закарпатської області, де на парковій площадці на них вже чекали громадяни України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та особа на прізвисько « ОСОБА_10 ». В ході спілкування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , передали особі на прізвисько « ОСОБА_10 » грошові кошти в розмірі 300 доларів США за те, що він організував незаконне переправлення їх через державний кордон з України до Угорщини та 1200
доларів США ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за незаконне їх переправлення через державний кордон України. В подальшому, особа на прізвисько « ОСОБА_10 » залишилась біля супермаркету «Silverlend», а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та трьома особами ромської народності на автомобілі марки ВАЗ-2114, червоного кольору, попрямували в сторону державного кордону до с. Астей, Берегівського району, для подальшого перетину державного кордону.
Близько 21 год 30 хв на вищезазначеному автомобілі вони прибули в с. Астей, після чого зупинились біля магазину «Family» та за вказівкою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пішки прослідували в бік державного кордону, однак повернулись назад, оскільки заблудились і попросили ОСОБА_5 та ОСОБА_9 провести їх до самого кордону. В подальшому, з метою приховування від прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 керуючи діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шляхом надання вказівок та показуючи напрямок руху, спрямовував та супроводжував їх полем до державного кордону України з Угорщиною поза пунктом пропуску в напрямку прикордонного знаку НОМЕР_1 , який розташований на околиці АДРЕСА_2 , однак о 22 год були викриті прикордонним нарядом НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 та затриманий разом з останніми на відстані 150 метрів від державного прикордонного знаку 188.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
10.01.2023 о 00 год 37 хв ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в цей же день слідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим мотивовано обґрунтованістю пред`явленої останньому підозри, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, у разі доведення винуватості, а також наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Тяжкість та специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, та з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити заставу в максимальному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність визначення розміру застави саме у максимальному розмірі, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна. Крім того, вказане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, що може слугувати обтяжуючою обставиною при призначенні покарання у разі визнання підозрюваного винним, а також наявність ризиків його не належної процесуальної поведінки. Під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання встановлених в ході
судового розгляду ризикам, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя встановив, що підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку на утриманні немає, офіційних документів щодо його працевлаштування суду не надано, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а також зазначив, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу судом не встановлено. У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що уточнене клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в максимальному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною. З матеріалів кримінального провадження (в т.ч. з допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не організовував, не надавав вказівок та засобів і не отримував кошти у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, тобто не вчиняв інкримінований йому злочин, не мав корисливого мотиву все це робив його знайомий ОСОБА_9 з особою на прізвисько « ОСОБА_10 », а його попросив бути з ним. ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від слідства та суду, оскільки зацікавлений у встановленні істини по даній справі. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту. Дії ОСОБА_5 органами досудового слідства кваліфіковано передчасно, що й викликає перевірку (оцінку) обґрунтованості підозри, що суд першої інстанції не зробив. Слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та тісні соціальні стосунки із своєю родиною, адже проживає з мамою та ще п`ятьма братами і сестрами, чотири з яких є неповнолітніми та малолітніми, один малолітній брат інвалід із народження, і що саме він є старшим, який допомагає по господарству та доглядає за молодшими дітьми. Єдиною підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 тримання під вартою є тяжкість злочину, у якому він підозрюється. Враховуючи наведене, вважає, що суд мав право обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді. При цьому враховується заява захисника про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 10.01.2023 о 00 год 37 хв, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в цей же день слідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 11.01.2023 за уточненим клопотанням слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеністьслідчим СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із
конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.01.2023; протоколом про затримання в порядку ст. 208 КПК України від 10.01.2023; протоколами допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 від 10.01.2023; протоколом впізнання із свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 від 10.01.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.01.2023 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.
Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі
на строк до дев`яти років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Застосований ОСОБА_5 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_5 з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочину, у якому він підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.

Щодо посилання захисника-адвоката ОСОБА_6 на дані його особу, зокрема про відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та тісні соціальні стосунки із своєю родиною, що проживає з мамою та ще п`ятьма братами і сестрами, чотири з яких є неповнолітніми та малолітніми, один малолітній брат інвалід з народження, і що саме він - ОСОБА_15 є старшим, який допомагає по господарству та доглядає за молодшими рідними, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи на захист ОСОБА_5 , в тому числі і щодо даних про особу підозрюваного, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів. Не вказала сторона захисту і на обставини, які б перешкоджали чи унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_5 під вартою.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають і такі відхиляються.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в цій частині є безпідставними.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 та характером і обставинами злочину у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

-8-

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_5 і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений судом першої інстанції розмір застави.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу унеможливлює зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, у тому числі і цілодобовий домашній арешт, або визначення меншого розміру застави.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та сторони обвинувачення.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 11.01.2023 щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді