Справа № 243/4418/20
Провадження № 1-кc/243/63/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 , про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000185 від 24.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України (справа № 243/4418/20, провадження № 1-кп/243/421/2023), -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 надійшла заява судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 , про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000185 від 24.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України (справа № 243/4418/20, провадження № 1-кп/243/421/2023).

В обґрунтування заявлених вимог суддя ОСОБА_8 зазначає, що 09.01.2023 до її провадження із суду апеляційної інстанції після скасування ухвали про повернення обвинувального акту прокурору надійшло кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000185 від 24.06.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України (справа № 243/4418/20, провадження № 1-кп/243/421/2023).

За змістом постановленої ухвали про повернення обвинувального акту прокурору від 19.10.2021 року судом викладені висновки щодо неконкретності і, як наслідок, необґрунтованості пред`явленого обвинувачення, таким чином, суд сформував певні вичерпні висновки щодо суті обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Отже, наявність висновків суду по суті обвинувачення, що викладені за змістом ухвали про повернення обвинувального акту прокурору від 19.10.2021 року, безумовно свідчить про наявність у стороннього спостерігача сумніву у неупередженості суду.

Враховуючи наведене, посилаючись на усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (рішення у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії»), а також задля забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у своїй безсторонності, суддя вважає, що в силу наведених обставин та у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вона не має права брати участь у розгляді зазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, а тому заявляє самовідвід.

В судовому засіданні суддя ОСОБА_8 участь не приймала, надала заяву з проханням розглядати її заяву про самовідвід без її участі, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, додатково зауваживши, що відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участь в новому провадженні після скасування ухвали.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід, просив задовольнити її в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, адвоката ОСОБА_9 стосовно того, що у них немає сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_8 щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та її компетенції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід, не погодився з підставами, на яких її подано, оскільки в заяві не зазначено, у якого стороннього спостерігача взагалі виникли сумніви в неупередженості судді або могли виникнути. На думку захисника, відсутність заяв з боку сторін щодо того, що у них виникли сумніви стосовно неупередженості судді ОСОБА_8 в розгляді кримінального провадження, свідчить про те, що такі сумніви виникнути не могли і не виникають. Навпаки, в судовому засіданні, в якому було постановлено відповідну ухвалу суду, суддя ОСОБА_8 продемонструвала свою компетентність і неупередженість. Щодо посилань на ч. 2 ст. 76 КПК України, захисник проти цього категорично заперечував, зазначивши, що типові засади автоматизованої системи документообігу суду передбачають, що після повернення обвинувального акту і складання нового обвинувального акту, справа передається на розгляд тому самому судді. Оскільки типові засади АСДС це передбачають, то посилання на вказану норму КПК України не коректне. Суддя не закривала кримінальне провадження, тому норми ч. 2 ст. 76 КПК України в цьому випадку не застосовуються. Крім того, в ході розгляду кримінального провадження суддя ОСОБА_8 проявила свою неупередженість та компетентність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , повністю підтримав думку адвоката ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід, оскільки жодних сумнівів в її неупередженості у сторін не виникало, і підстави для задоволення заяви про самовідвід відсутні.

Зв`язок з обвинуваченим ОСОБА_5 в середині судового засідання перервався через технічні причини, але його захисники, адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , скориставшись, зі згоди інших учасників судового провадження, своїми правами, передбаченими ст. 46 КПК України, не заперечували проти продовження розгляду заяви про самовідвід у подальшій відсутності ОСОБА_5 , висловились від імені свого підзахисного, заявили, що останній підтримує думку своїх захисників та не вбачає неупередженості судді ОСОБА_8 в розгляді кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали, додані до заяви, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

19.10.2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області під головуванням судді ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000185 від 24.06.2019, справа № 243/4418/20, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, винесено ухвалу, якою вирішено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернути прокурору у зв`язку з порушенням вимог КПК України, які свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінально-процесуального закону і унеможливлюють призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Із вказаним рішенням суду не погодився прокурор, у зв`язку з чим звернувся до Донецького апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прокурору та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в підготовчому судовому засіданні за правилами статей 314-317 КПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду від 12.12.2022 року апеляційну скаргу сторони обвинувачення було задоволено, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2021 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

09.01.2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, надійшло до провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 .

Частиною першою статті 75 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КПК України, на яку також посилається суддя ОСОБА_8 , суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Однак, відповідно до п. 2.3.43 розділу 2.3 «Розподіл судових справ між суддями» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року № 25, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

В цьому випадку суддею ОСОБА_8 не проводився судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, не було ухвалено остаточне рішення у вигляді вироку або ухвали про закриття провадження. Ухвала суду від 19.10.2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прокурору була винесена на стадії підготовчого провадження та в подальшому була скасована ухвалою суду апеляційної інстанції як така, що перешкоджає подальшому розгляду судової справи, апеляційним судом було призначено новий розгляд кримінального провадження.

Тож, враховуючи наведені вище обставини, а також те, що нормами Положення про автоматизовану систему документообігу суду передбачено передачу судової справи саме раніше визначеному по справі головуючому судді, ухвалу якого було скасовано чи у провадженні якого перебувала або перебуває судова справа, що, зі свого боку, не суперечить вимогами чинного КПК, вважаю доводи сторони захисту щодо безпідставності застосування ч. 2 ст. 76 КПК України слушними, оскільки вказані положення кримінального процесуального Закону в цьому випадку не застосовуються.

Що стосується доводів судді ОСОБА_8 стосовно можливої наявності у стороннього спостерігача сумнівів стосовно неупередженості суду при розгляді кримінального провадження, вважаю вказані доводи такими, що заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Вимога «безсторонності», згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Європейським статутом судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23).

Отже, самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору 19.10.2021 року, судом надано оцінку по суті обвинувачення, зазначено в ухвалі, що невстановлені на досудовому розслідуванні обставини вчинення злочину неможливо брати за основу обвинувачення осіб, а вказане, дійсно, може свідчити про наявність або можливість виникнення в подальшому у стороннього спостерігача сумніву у неупередженості суду.

З огляду на наведене, вивчивши матеріали кримінального провадження, а також доводи судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 , заслухавши думку учасників судового процесу та з огляду на те, що прокурор просив задовольнити заяву судді ОСОБА_8 про самовідвід, тобто погодився з нею, вважаю, що заявлений самовідвід судді ОСОБА_8 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, є вмотивованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_8 , про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000185 від 24.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України (справа № 243/4418/20, провадження № 1-кп/243/421/2023), - задовольнити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 20.01.2023 року о 09-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1