ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/604/23 Справа № 214/3749/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Широке Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого кабельником у ПАТ ІнГОК, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік. Звільнено ОСОБА_8 від призначеного основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі п. «в» ст.. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році» Вирішено долю речових доказів. Стягнуто судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 24 листопада 2016 року, приблизно об 11 годині 25 хвилин, у Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю головної дороги, позначеної дорожнім знаком 2.3, на вул. Філатова з боку вул. Волгоградської в напрямку складного регульованого перехрестя вулиць Володимира Великого, Упіта та Харцизької, в лівій смузі для руху рухався автомобіль «ВАЗ 2101», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , у цей же час у зустрічному напрямку по проїзній частині головної дороги на вул. Володимира Великого, позначеній дорожнім знаком 2.3, з боку майдану Олександра Поля, наближаючись до вказаного перехрестя, у правій смузі для руху рухався автомобіль «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , а в лівій смузі для руху рухався автомобіль марки «Dacia Logan», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , під час подальшого руху водій ОСОБА_8 , виїхавши на перехрестя на дозвільний зелений сигнал світлофору, почав виконувати маневр розвороту, під час здійснення якого виїхав за фактичну межу головної дороги та продовжуючи виконання розпочатого маневру, рухаючись за межами головної дороги, по якій світлофором було дозволено рух транспортним засобам, попередньо не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля та виїхав на головну дорогу, а саме на смугу руху автомобіля «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався на дозвільний зелений сигнал світлофора по головній дорозі прямо, створивши небезпеку для руху водію ОСОБА_11 , яка обумовила виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, в якій водій ОСОБА_11 вимушено відвернув кермо ліворуч та здійснив зіткнення з автомобілем «Dacia Logan», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався у попутному напрямку ліворуч. Після зіткнення з автомобілем «Dacia Logan» водій ОСОБА_11 , втративши керування автомобілем «Opel Astra», зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 2101» під керуванням водія ОСОБА_8 , після чого керований ним автомобіль перекинувся, а водій ОСОБА_8 після зіткнення з автомобілем «Opel Astra» допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги, де стався наїзд на опору освітлення.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди була травмована пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_13 , яка, перебуваючи на стаціонарному лікування у 2-й міській лікарні, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла та був травмований водій автомобіля «Opel Astra» ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2120 від 23.12.2016 року смерть ОСОБА_14 настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась ушкодженнями тканин голови, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №323 від 03.03.2017 року ОСОБА_15 отримав травми у вигляді закритого перелому головок 2-4-х п`ясних кісток, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи №8/10.1-128 від 20.06.2017 року при заданих слідством вихідних даних у діях водія ОСОБА_8 по керуванню автомобілем «ВАЗ 2101» вбачається невідповідність вимог п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

По справі надійшли апеляційні скарги:

- обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які просять вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зазначають, що обвинувачення побудоване лише на показах водія ОСОБА_11 , який перший скоїв зіткнення з автомобілем Дача Логан, а вже після з автомобілем ОСОБА_8 . Вказують, що застосування відвороту ліворуч, водієм ОСОБА_16 , в ситуації яку він пояснює не відповідає вимогам п.10.1 ПДР України, а рух без зміни напрямку - прямо від ВАЗа забезпечував безпечний інтервал для нього, та правого бордюру, що свідчить про неповноту судового розгляду. Також судом не було задоволено клопотання про проведення слідчого експерименту на місці ДТП та перевірку показів ОСОБА_11 , що свідчить про упередженість суду. Вважають, що інкримінований пункт ПДР 10.1 має загальний підхід, а тому обвинувальний акт є абсурдним, а вирок незаконним, без інкримінування обвинуваченому порушень п.16.6 чи ч.1 п. 10.3 ПДР. Вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам по справі, а лише їх перелічив.

-прокурора, який не оспорюючи обставини справи, просить вирок змінити, виключивши перелік документів, які не є доказами і не були досліджені в суді першої інстанції, але вказані у вироку. Також просить виключити з мотивувальної частини вироку, посилання на наявність у обвинуваченого дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як на підставі застосування положень п. «в» ст.. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». В решті вирок просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджені сукупністю належних та допустимих доказів, перевірених судом та докладно наведених у вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 , як під час досудового розслідування так і в суді першої інстанції, розповіли та показали за яких обставин 24 листопада 2016 року трапилась ДТП з вини ОСОБА_8 .. Крім того, ОСОБА_17 відразу викликав поліцію та «Швидку», потім він був присутнім при складанні схеми ДТП, яку особисто підписав.

Показання потерпілого та свідка, як під час досудового так і під час судового розгляду справи були стабільні, послідовні та узгоджуються між собою і з іншими доказами по справі.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи, дослідження було проведено за варіантами показань потерпілого та обвинуваченого,згідно з яким варіант механізму ДТП №1 експерт не досліджував у зв`язку з тим, що свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 експерт уважав технічно неспроможними, а згідно дослідження варіанту механізму ДТП №2 експерт установив, що в діях водія ОСОБА_8 із керування автомобілем «ВАЗ 2101» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події ДТП, у діях водія ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України.

Доводи сторони захисту про невинуватість обвинуваченого у вказаній ДТП, а провокування його дій саме потерпілим, який рухаючись прямо без зміни напрямку міг забезпечити безпечний інтервал до автомобіля ВАЗ та правового бордюру, не порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, не знайшли свого підтвердження, оскільки були спростовані висновком експертизи наведеному вище.

Твердження обвинуваченого про те, що він не винен у вказаній ДТП, не знайшли свого підтвердження, а його позицію апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обговорюючи доводи захисту, з приводу інкримінованого обвинуваченому порушення тільки по пункту ПДР України 10.1, колегія зазначає що слідчий є незалежною процесуальною особою та має право, опираючись на докази які наявні в матеріалах справи та висновки експерта, які чітко вказують на порушення того чи іншого пункту правил дорожнього руху, складати обвинувальний акт.

Згідно до висновку судової авто-технічної експертизи, в діях водія ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням події ДТП.

Таким чином, суд першої інстанції позбавлений можливості на власний розсуд збільшувати об`єм обвинувачення, висунутий органом досудового розслідування, тому доводи захисника не ґрунтуються на вимогах КПК України.

Обговорюючи доводи захисника з приводу не задоволення клопотання про проведення слідчого експерименту на місці ДТП для перевірки показів потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що вказаних доказів, які були наявні в матеріалах кримінального провадження суду першої інстанції було об`єктивно достатньо для вирішення питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_18 , тому така відмова не є порушенням вимог КПК та не свідчить про неправильність або неповноту судового рішення.

Статтею 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила смерть потерпілому, доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, навівши мотиви його прийняття, а тому доводи захисника про взяття одних доказів та не прийняття інших, а також не надання їм правової оцінки, не знайшли свого підтвердження.

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до положень п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавленні батьківських прав, та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Але суд першої інстанції безпідставно вказав як підставу застосування положень вищевказаного закону, наявність у обвинуваченого доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вона народилась вже після вступу закону в силу, тому колегія суддів вважає апеляційну скаргу задовольнити виключити з мотивувальної частини вказане посилання.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Проте у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції безпідставно послався на матеріали кримінального провадження які не є доказами на підтвердження обставин справи та вини ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, перевіривши вирок суду, в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника та обвинуваченого слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурору задовольнити змінивши вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 409 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на матеріали кримінального провадження:

- витяг з кримінального провадження №0000821 (т. 1 а.с. 1);

- повідомлення про початок досудового розслідування (т. 1 а.с. 4, 5);

- повідомлення та рапорто від 24.11.2016 року про вказану ДТП (т. 1 а.с. 6, 7);

- висновок від 24.11.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого у потерпілого ОСОБА_11 ознак будь-якого сп`яніння не виявлено (т. 1 а.с. 23);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 , належного потерпілому ОСОБА_11 та посвідченням водія на його ім`я (т. 1 а.с. 25 та зі зворот. боку);

- постанову від 24.11.2016 року про визнання в якості речового доказу автомобіля марки «Dacia Logan», р/н НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 28);

- квитанцію №000758 про отримання на зберігання на територію Саксаганського ВП цього речового доказу (т. 1 а.с. 27);

- постанову від 24.11.2016 року про визнання в якості речового доказу автомобіля марки «Opel Astra», р/н НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 29);

- квитанцію №000757 про отримання на зберігання на територію Саксаганського ВП цього речового доказу (т. 1 а.с. 30);

- постанову від 24.11.2016 року про визнання в якості речового доказу автомобіля марки «ВАЗ 2101», р/н НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 31);

- квитанцію №000756 про отримання на зберігання на територію Саксаганського ВП цього речового доказу (т. 1 а.с. 32);

Виключити з мотивувальної частини вироку, наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як підставу для застосування положень п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році»

В решті вирок залишити без змін

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді