Справа № 308/3105/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Міжгір`я, Міжгірського району, Закарпатської області, не одруженого, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Крім того, сторона обвинувачення вважає наявними ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, та стверджує про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник проти клопотання сторони обвинувачення заперечив повністю, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у зв`язку з тим, що підозрюваний щиро кається, завдана шкода відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна, ризики відсутні.

У судовому засіданні підозрюваний свого захисника підтримав повністю, проти клопотання сторони обвинувачення заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини та докази, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, слідчий суддя встановив таке.

Витягом із ЄРДР №0000398 від 26.02.2023 підтверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Із наведеного витягу слідує, що внесення відомостей до ЄРДР обумовлене тим, що 26.02.2023 за адресою АДРЕСА_3 особа чоловічої статі, діючи умисно, таємно, шляхом віджиму дверей до магазину «АТБ», проникла в середину та викрала алкогольні напої на суму близько 1000 грн.

Зазначені обставини підтверджуються рапортом б/н від 26.02.2023 про реєстрацію матеріалів ЄО за №2804, а також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення б/н від 26.02.2023.

26.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, з якої вбачається те, що він діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 26 лютого 2023 року близько 06 години 17 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 шляхом пошкодження вхідних дверей проник до супермаркету ТОВ «АТБ» маркет звідки викрав товар, а саме: 5 пляшок горілки 0,7 марки «Козацька Рада Класична 40%, 4 пляшки горілки 0,5 марки «Перша Гільдія Сlassic» 40%, 12 пачок цигарок марки «Philip Morris Red», 4 пачки цигарок марки «Winston XSpression PURPLE», 3 пачки цигарок марки «LD Red»; 2 пачки цигарок марки «Bond Street Selection», кефір 0,9 кг «Своя Лінія» 2,5% 2 шт., напій 1,5 л. Coca Cola.

Таким чином, ОСОБА_4 завдав матеріального збитку на загальну суму 2267,96 грн. (дві тисячі двісті шістдесят сім гривень дев`яносто шість копійок).

Дії підозрюваного органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення майна (крадіжка), поєднана з проникнення до іншого приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

З протоколу затримання б/н від 26.02.2023 вбачається, що ОСОБА_4 в означену дату було затримано в порядку ст.208 КПК України. При цьому під час затримання слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проведено особистий обшук підозрюваного, в ході якого в останнього виявлено та вилучено, 5 пляшок горілки 0,7 марки «Козацька Рада Класична 40%, 4 пляшки горілки 0,5 марки «Перша Гільдія Сlassic» 40%, 12 пачок цигарок марки «Philip Morris Red», 4 пачки цигарок марки «Winston XSpression PURPLE», 3 пачки цигарок марки «LD Red»; 2 пачки цигарок марки «Bond Street Selection», кефір 0,9 кг «Своя Лінія» 2,5% 1 шт., напій 1,5 л. Coca Cola.

Протокол про затримання підписано підозрюваним без зауважень та застережень.

Відповідно до протоколу огляду відеозапису б/н від 26.02.2023 слідчим проведено огляд одностороннього оптичного диску з написом: HP DVD-R 16 x 4,7 gb, на якому міститься 6 файлів. Як відображено в протоколі огляду, на досліджених слідчим відеофайлах зафіксовано як особа чоловічої статі о 06 год. 18 хв. 47 с. підходить до вхідних дверей «АТБ маркет» та заходить до торгового залу, о 06 год. 17 хв. 27 с. особа чоловічої статі підходить до вхідних дверей та намагається їх відчинити, після чого відповідна особа проникає до магазину та йде в напрямку торгової зали. Також зазначеним протоколом підтверджується вчинення підозрюваним дій по заволодінню продукцією, розміщеною в торговій залі «АТБ маркет», а саме 2 пачками кефіру, горілчаними напоями, пляшкою напою 1,5 л. Coca Cola, тютюновими виробами різних марок.

Виходячи з того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни його показань на свою користь; вчинити інше кримінальне правопорушення сторона обвинувачення звернулася з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Слідчий суддя, вирішуючи подане клопотання сторони обвинувачення, дійшов до такого висновку.

Відповідно до приписів ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

Згідно з положеннями ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За таких обставин слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

За обставин цього клопотання слідчий суддя поділяє позицію сторони обвинувачення про обґрунтованість підозри, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення б/н від 26.02.2023; протоколом огляду місця події б/н від 26.02.2023; протоколом затримання б/н від 26.02.2023, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №416 від 26.02.2023, протоколом огляду відеозапису б/н від 26.02.2023 та іншими матеріалами клопотання.

Резюмуючи дослідження обґрунтованості поданого клопотання, слідчий суддя зазначає про необхідність здійснення аналізу наявності ризиків, які персоніфіковані стороною обвинувачення у поданому клопотанні.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що санкція кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано підозрюваному, передбачає допустимість застосування покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тобто за правилами статті 12 КК України кримінальне правопорушення, детерміноване ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Також слідчий суддя бере до уваги приписи ст.178 КПК України, за якими при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У цьому аспекті слідчий суддя враховує вік підозрюваного, відсутність відомостей про незадовільний стан його здоров`я.

Крім того, з фактичних обставин вбачається, що підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, позаяк є неодруженим, непрацюючим, зареєстроване місце проживання знаходиться у Хустському районі, смт.Міжгір`я, тоді як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мало місце в місті Ужгороді.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний обізнаний зі змістом показань представника потерпілого, а тому може впливати на нього з метою зміни ним викриваючих показань. Також, на переконання слідчого судді, слушними є твердження сторони обвинувачення про те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відоме прізвище та адреса проживання представника потерпілого.

Отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Також слідчий суддя поділяє доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ніде не працює та не має джерела прибутку.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що крім наявної обґрунтованої підозри, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідатиме характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, впливу на учасників провадження, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення не дозволяє слідчому судді зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст.ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, і такий буде належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із правом внесення застави. При цьому строк тримання слід обчислювати із моменту фактичного затримання, тобто з 26.02.2023.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , задовольнити повністю.

Обрати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Міжгір`я, Міжгірського району, Закарпатської області, не одруженого, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 26 квітня 2023 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 26 лютого 2023 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених цим Кодексом 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1