УХВАЛА

14 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 334/2243/22

провадження № 51-2250ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2023 року стосовно засудженої ОСОБА_5 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись, зокрема, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити вищезазначене судове рішення та призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Отже, за змістом положень зазначеної норми КПК, критеріями невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, зокрема через суворість, є вид та розмір покарання.

Проте захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, не навів обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення з точки зору невідповідності виду та розміру призначеного ОСОБА_5 покарання.

Разом з тим, захисник, вказуючи на те, що апеляційний суд невмотивовано дійшов висновку про неможливість звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, не зазначив обґрунтувань щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення ст. 413 КПК, оскільки до його підзахисної не було застосовано приписи ст. 75 КК, та не конкретизував у чому полягає таке порушення.

Крім цього, з касаційної скарги вбачається, що захисник, серед іншого, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте, не зазначає, в чому саме полягають такі порушення та як це вплинуло на законність ухваленого судового рішення по суті.

При цьому основний обсяг касаційної скарги становить цитування мотивувальної частини вироку.

Всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги захисника не долучено належну копію оскаржуваного судового рішення стосовно ОСОБА_5 , а лише копії знеособленого вироку апеляційної інстанції отриманого з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вищенаведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо, всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2023 року стосовно засудженої ОСОБА_5 , залишити без руху та надати строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3