Справа № 744/1600/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/165/23
Категорія - заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції з ДУ «Крюківська виправна колонія (№29)» матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Засуджений ОСОБА_6 подав до суду першої інстанції заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року, якою був приведений у відповідність до національного законодавства вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород щодо ОСОБА_6 та засудженому була призначене остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі, доводи якої зводяться до його незгоди з визначеною мірою покарання, яку він вважає такою, що перевищує межу максимального покарання, передбачену санкцією статті ч. 3 ст. 307 КК України, та визначену в порушення норм кримінального закону.

19 серпня 2022 року заява засудженого була залишена без руху та ОСОБА_6 наданий час для того, щоб він вказав, які обставини вважає нововиявленими, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та засудженому на час постановлення ухвали, яку засуджений просить переглянути за нововиявленими обставинами.

На виконання ухвали суду, 20 вересня 2022 року засуджений ОСОБА_6 надіслав заяву-доповнення, в якій вказав, що основною нововиявленою обставиною для перегляду судового рішення, в порядку п. 4 ч. 23 ст. 462 КПК України, є війна розв`язана російською федерацією проти українського народу, внаслідок якої суди знехтували нормами права відносно українців, а рішення прийняті судами російської федерації носять упереджений характер саме відносно громадян України. Через військову агресію росії, переконаний,що позиція громадян України до російської федерації різко змінилась, тому є всі підстави для перегляду ухвали суду, якою приведений у відповідність вирок Октябрського районного суду м. Бєлгород від 16 травня 2017 року.

Проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_6 та заяви-доповнення на виконання ухвали суду, суд першої інстанції прийшов до переконання, що заява засудженого та доповнення до неї не відповідають вимогам п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, не містять відомостей про нововиявлені обставини в розумінні ч. 2 ст. 459 цього Кодексу, які могли бути підставою для перегляду судового рішення, а тому повернув заяву без розгляду.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки він не може погодитись із суворістю призначеного покарання, визначеного Семенівським районним судом Чернігівської області. Так, при призначенні покарання,суд повністю знехтував норами ст. 610 КК України, які спрямовані на максимальне врахування інтересів засуджених при обранні покарання в результаті приведення у відповідність вироку іноземної держав до законодавства України.

Приймаючи спірну ухвалу Семенівському районному суду Чернігівської області були відомі всі фактичні обставини справи та вимоги діючого законодавства України. При цьому, призначивши остаточне покарання більше ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, судом були грубо порушені його права, що є підставою для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, з тих підстав, що копію судового рішення він отримав 03 жовтня 2022 року, а з огляду на те, що він не володіє знаннями у галузі права, він звернувся до Полтавського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від якого 11 листопада 2022 року отримав проект апеляційної скарги, який він подав наступного дня, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу суду про повернення заяви та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції по суті заявлених вимог, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, вважав, що засудженим не було наведено жодної нововиявленої обставини, а викладені ним доводи вже були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та повторному розгляду ці питання не підлягають, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Питання про поновлення строку на апеляційне оскарження було вирішене під час відкриття апеляційного провадження та повторному розгляду не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, засудженому ОСОБА_6 на підставі вироку Октябрського районного суду міста Бєлгорода від 16 травня 2017 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 11 квітня 2018 року, було визначено покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (кримінальне правопорушення від 06 серпня 2015 року) у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 307 КК України (епізод збуту ОСОБА_9 06 серпня 2015 року) у виді 11 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 307 КК України (епізод збуту Келиму 07 серпня 2015 року) у виді 11 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (кримінальне правопорушення від 10 серпня 2015 року) у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (кримінальне правопорушення від 13 серпня 2015 року) у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі. 1 та ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді 13 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з 17 травня 2017 року. У строк відбуття покарання зарахований строк його попереднього ув`язнення у період з 14 серпня 2015 року по 04 серпня 2017 року включно та з 01 березня 2018 року по 11 квітня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Положення ст. 462 КПК України визначають форму та необхідні реквізити складання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. А саме, окрім найменування суду, до якого подається заява про перегляд, прізвища учасника судового провадження, його місця перебування, судового рішення, про перегляд якого подана заява, повинні бути зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається за переглядом під час судового розгляду по суті.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_6 та доповнень до неї свідчать про те, що засудженим не наведено жодної обставини, яка б могла вважатись нововиявленою, не була відома ні суду ні ОСОБА_6 під час приведення вироку іноземної держави у відповідність до національного законодавства.

Усі доводи засудженого зводяться до його незгоди зі строком покарання, При цьому, в апеляційній скарзі засудженим вказано про те, що приймаючи спірну ухвалу Семенівському районному суду Чернігівської області були відомі всі фактичні обставини справи та вимоги діючого законодавства, отже сам апелянт не заперечує, що у даному провадженні відсутні нововиявлені обставини, які б могли бути підставою для перегляду судового рішення.

Посилання засудженого на збройну агресію військ російської федерації від 24 лютого 2022 року та введення на території України військового стану, жодним чином не впливало на суть розгляду питання про приведення вироку Октябрського районного суду м. Бєлгород у відношенні ОСОБА_6 16 листопада 2018 року, тим більше, ця обставина не дає засудженому підстав вважати, що у разі військових дій з боку країни-агресора по відношенню до українського народу, це дає йому право на призначення більш м`якого покарання ніж визначив суд при попередньому судовому розгляді цього питання.

Станом на 16 листопада 2018 року, як і на сьогоднішній день,суди України здійснюють правосуддя в рамках, визначених Конституцією України,законами України та з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, не зважаючи на будь-які зовнішні фактори, в тому числі і в умовах військового стану.

Якщо заява про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, не оформлена, як того вимагають положення ст. 462 КПК України, застосовуються правила частини 3 ст. 429 КПК України, про що зазначено у частині 3 ст. 464 КПК України.

А саме, згідно п.1 ч. 3 ст. 429 КПК України, заява про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, за аналогією з касаційною скаргою, повертається особі, якщо вона не усунула недоліки заяви, яку залишену без руху, в установлений строк. Названа норма кримінально-процесуального закону прямо передбачає залишення без руху заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, надання строку для усунення недоліків, після виникає право суду на повернення заяви.

З огляду на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, задоволенню не підлягають.

Помилковим є переконання засудженого, що він наділений безмежними правами на звернення з будь-якими скаргами до суду з одних і тих самих питань, які були предметом неодноразової перевірки судами різних інстанцій, оскільки всі питання щодо кількості звернень, права особи на таке звернення, форми цих звернень, чітко регламентовані нині діючим кримінальним процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Отже, коли зі змісту заяви засудженого, не вбачається нововиявлених обставин, у наданий строк для виправлення недоліків, засуджений їх не виправив, домагається перегляду прийнятого судового рішення з надуманих підстав, колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року про повернення йому заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2018 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12