Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3522/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2022 року, якою повернуто його скаргу на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України,

встановила:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2022 року скаргу ОСОБА_7 від 27.06.2022 на бездіяльність прокурора повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя зазанчив, що відповідно до положення статті 29 КПК України та частини першої статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" скаргу на рішення, дії або бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування необхідно викладати державною (українською) мовою.
Тому, скарга ОСОБА_7 , яка подана без дотримання вимог п. 22 ч. 1 ст. 7 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки скаржник отримавши 12.08.2022 ухвалу слідчого судді від 01.07.2022, якою його скаргу залишено без руху, у встановлений в ухвалі строк недоліки скарги не усунув.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою прийняти нове рішення про задоволення його скарги.

Вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 9, 370 КПК України, є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про порушення слідчим суддею його прав на доступ до правосуддя. Просить залучити до участі у справі перекладача.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від 14 липня 2021 року № 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92 Основного Закону України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч. 6 ст. 13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст. 14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому за змістом ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

У ч. 1 ст. 29 КПК теж регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

При цьому, процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

До того ж до прийняття скарги до розгляду, слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 стверджує, що слідчий суддя істотно порушив вимоги КПК, повернувши його скаргу, складену не державною мовою, оскільки не дотримався принципу доступу до правосуддя та права особи на користування рідною мовою. Зазначає, що суд повинен був самостійно залучити перекладача для перекладу документа.

Проте такі доводи апелянта на думку колегії суддів є безпідставними.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп/1997 відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Тобто обмеженням у доступі до правосуддя вважається відмова у прийнятті заяв, скарг, клопотань, оформлених згідно з чинним законодавством. Однак повернення скарг через їх невідповідність встановленим вимогам не є порушенням такого права та не перешкоджає ОСОБА_7 повторно звернутися до слідчого судді зі скаргою викладеною державною мовою, а в разі, коли він нею не володіє скористатися послугами перекладача.

Натомість викладення скарги не державною мовою є перешкодою у виконанні судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом, а здійснення самостійного перекладу судом доводів скарги не є функцією суду.

Тому, отримавши скаргу ОСОБА_9 , який як вбачається з матеріалів долучених до скарги має статус заявника, складену не державною мовою, слідчий суддя, сприяючи заявнику, надав час йому усунути недоліки, скласти скаргу державною мовою і лише після того як ухвала не була виконана повернув йому його скаргу.

Зазначене, на думку колегії суддів, узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 19 вересня 2022 року у справі № 521/12324/18.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2022 року, якою повернуто його скаргу на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: