У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6236/22

№ 1-кс/183/333/23

23 січня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 16.03.2022 року до ЄРДР за № 0000042, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що вона, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії діловода групи документального забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.02.2022 року самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишила місце служби поблизу АДРЕСА_1 та вибула у невідомому напрямку, під час маневру сил та засобів ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Старобільського району Луганської області за маршрутом АДРЕСА_2 .

02.09.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у порядку ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії діловода групи документального забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, в період приблизно з 14.03.2022 по 21.07.2022, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на території смт. Марківка Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, погодилась на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр» та в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно, протиправно зайняла посаду у земельному відділі незаконного органу окупаційної влади так званої «Марківської районної адміністрації лнр», створеної на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_3 , (колишнє приміщення Марківської селищної ради), де діє окупаційна адміністрація держави-агресора Марківська окупаційна адміністрація.

16.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, у порядку ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України, у дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану а також у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, введеним воєнним станом в Україні, захопленням смт. Марківка Сватівського району Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити їй письмове повідомлення про підозру від 02.09.2022 року, а також письмове повідомлення про нову зміну раніше повідомленої підозри від 16.01.2023 року у день їх складання, у зв`язку з чим, зазначені повідомлення про підозри та повістки про виклики, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України, направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», для забезпечення проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000491, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, стороною обвинувачення 02.09.2022 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а 16.01.2023 року про нову та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме через офіційний сайт Офісу Генерального прокурора та через офіційний сайт видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр».

Таким чином 02.09.2023 року та 16.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, а саме у вчиненні дезертирства, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, та у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч. 2 ст. 1111 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протоколи допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 , матеріали виконання доручення слідчого 5 відділу 4 управління ДВКР СБ України, матеріали виконання доручення слідчого 2 ОВ (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, матеріали виконання доручення слідчого відділу внутрішньої та власної безпеки НОМЕР_1 прикордонного загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Державної прикордонної служби України, протоколи оглядів Інтернет-ресурсів та інші матеріали кримінального провадження.

Постановою слідчого за погодженням із прокурором від 13.09.2022 року, на підставі ст. 281 КПК України, підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, на підставі

п. 1 ст. 280 КПК України.

11.11.2022 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно підозрюваної ОСОБА_4 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого від 16.01.2022 року, на підставі ч. 1 ст. 282 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ земельної ділянки площею 0.15 га з кадастровим номером :15:019:0016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320266241 від 16.01.2023 року.

Крім того, ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ земельної ділянки площею 0.0841 га з кадастровим номером :15:019:0017, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320266383 від 16.01.2023 року.

Також, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 17.2099 га з кадастровим номером :06:016:0001, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320266415 від 16.01.2023 року.

Крім того, ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320266448 від 16.01.2023 року.

Також, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності автомобіль «HYUNDAI TUCSON», номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова: НОМЕР_3 , що підтверджується відомостями РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області № 31/12/1.

Санкція ч. 2 ст. 1111 КК України передбачає конфіскацію майна як вид покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення можливої конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3

ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема відчуженню або знищенню майна, яке може бути конфісковане в дохід держави при ухваленні вироку суду.

Таким чином, орган досудового розслідував дійшов висновку про необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням по накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Санкція ч. 2 ст. 1111 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначене майно відповідає завданню арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_2 .

Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Однак, при поданні слідчим клопотання до суду, останній не надав слідчому судді даних про засоби зв`язку та місце мешкання власників майна. Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали суду необхідно доручити слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме:

- Ѕ земельної ділянки площею 0.15 га з кадастровим номером :15:019:0016;

- Ѕ земельної ділянки площею 0.0841 га з кадастровим номером :15:019:0017;

- земельну ділянку площею 17.2099 га з кадастровим номером :06:016:0001;

- Ѕ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 ;

- автомобіль «HYUNDAI TUCSON», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ,

шляхом заборони відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-яким особам зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_2 .

Доручити слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_2 направити копії ухвали на адресу власників майна.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1