Ширяївський районний суд Одеської області
02.02.2023 Справа №: 518/1537/22 Провадження № 1-кп/518/10/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

малолітнього ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000560 від 19.12.2022 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність та у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в ході реалізації якого ОСОБА_5 , діючи умисно та спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на заволодіння чужим майном, таємно проникли на неогороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях проникли до житлового будинку, з якого таємно викрали: 1 чавунну варочну плиту зі зсувними конфорками, розміром 75 см х 45 см, б/в, вартістю 700,00 гривень; - 1 чавунні колісники, б/в, вартістю 40,00 гривень; 2 металевих уголки, розміром 70 см х 24 см, б/в, загальною вартістю 140,00 гривень.

Залишивши викрадене майно на купі в одній із кімнат будинку, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спільно зі ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проникли до підсобного приміщення, розташованого поруч з будинком, звідки таємно викрали 2 емальовані каструлі, б/в, загальною вартістю 100,00 гривень, та одну алюмінієву каструлю, б/в, вартістю 30,00 гривень, після чого викрадені каструлі перенесли до будинку, де залишили на купі з раніше викраденим майном. Наступного дня, у вечірній час, точний час слідством не встановлено, малолітній ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, продовжуючи свій злочинний намір, знову таємно проникли до будинку ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, де в кімнаті будинку пошкодивши чавунні плити та каструлі, щляхом їх побиття, склали викрадене майно у поліетиленові мішки, принесені з собою, та, завантаживши на привезену з собою тачку, таємно покинули домоволодіння ОСОБА_9 . У подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями малолітній ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Таким чином, малолітній ОСОБА_5 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Крім цього, 29.08.2022 року близько 12:00 години години малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебував вдома та в нього в гостях знаходився особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де в процесі розмови ОСОБА_5 здійснив пропозицію особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на скоєння крадіжки з домоволодіння ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає в АДРЕСА_2 .

Цього ж дня близько 13:00 години ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України та затверджений відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№ 64/2022) від 24.02.2022 р. та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№ 2102-ІХ) від 24.02.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 133/2022) від 14.03.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 7168) від 15.03.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 259/2022) від 18.04.2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№7300) від 21.04.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№341/2022) від 17.05.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№7389) від 22.05.2022, Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 р. (№573/2022) та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№573/2022), від 15.08.2022, таємно проникли до домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , де виявили, що власниці та її сина вдома немає, а вхідні двері будинку зачинені на навісний замок. Знайшовши біля навісу над вхідними дверима ключі, ОСОБА_5 дістав ключі і в присутності особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, відчинив навісний замок вхідних дверей будинку та разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, проникли до даного будинку.

Перебуваючи в одній із кімнат вищевказаного житлового будинку, в присутності ОСОБА_5 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, реалізуючи їх злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з барсетки чорного кольору, належної ОСОБА_4 , яка знаходилась на підвіконні в одній із кімнат будинку, таємно викрав грошові кошти, а саме одну купюру номіналом 100 доларів США, після чого разом з ОСОБА_5 зачинили навісний замок на вхідних дверях на ключ та з викраденими грошима залишили вказане домоволодіння та розпорядились ними на власний розсуд.

Своїми діями малолітній ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3950 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Таким чином, малолітній ОСОБА_5 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на два роки, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового злочину.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд матері. Зазначив, що дійсно у лютому 2022 року разом з товаришем ОСОБА_10 вкрав з будинку по вулиці Спортивній металеві речі, які здали та отримали кошти. Крім того, визнав, що разом з ОСОБА_10 у серпні 2022 року зайшли до будинку ОСОБА_4 , відчинивши замок клечем, де знайшли гроші та взяли 100 доларів США, які обміняли на гривні та витратили на власні потреби.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_8 вважала, що клопотання підлягає задоволенню. Також додала, що по поясненням малолітнього ОСОБА_6 видно, що дитина щиро розкаюється в скоєному та розуміє, що зробив поганий вчинок.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання. Просила задовольнити поданий нею до ОСОБА_5 цивільний позов.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена смс-повідомленням, доставлено 19.01.2023 12:20:53.

Крім показань ОСОБА_5 , вчинення ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- довідкою НБУ про офіційний курс гривні до іноземної валюти;

- довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 25.10.2022 р.;

- Витягом з ЄРДР від 02.09.2022 р.;

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2022 р.;

-Протоколом огляду місця події від 01.09.2022 р.;

-Протоколами огляду місця події від 02.09.2022 р.;

- Витягом з ЄРДР від 19.12.2022 р.;

- Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.02.2004 року;

- Протоколом огляду місця події від 06.09.2022 р.;

- Витягом до звіту про оціночну вартість предметів домашнього вжитку, належних ОСОБА_9 від 11.11.2022 р.

Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_4 , представника СуСД ОСОБА_8 , враховуючи думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п. 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд, ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_5 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділуХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії малолітнього ОСОБА_5 мiстять ознаки суспiльно-небезпечних дiянь, пеpедбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_5 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Крім того, судом згідно положень ст. ст. 485, 487 КПК України встановлені наступні обставини щодо малолітнього ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , 1970 р.н., у найманому будинку у с. Вікторівка Березівського району Одеської області. Батько дитини, зі слів матері, помер. Мати працює по найму. ОСОБА_5 вчиться у 8 класі Миколаївського ліцею. Дитина вчиться посередньо, в цілому позитивно характеризується у школі Мати приділяє достатньо уваги вихованню сина, регулярно спілкується з класним керівником. Мати вважає, що дитина вчинила крадіжки під впливом старшого товариша ОСОБА_11 . Згідно заключення за результатами медичного огляду, ОСОБА_5 здоровий. Водночас, згідно характеристики сільської ради, дитина характеризуєть негативно, виховується в малозабезпеченій родині, часто не відвідує школу, вештається по селі з ОСОБА_10 та шукають метал у будинках, де ніхто не проживає.

Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечні діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, за місцем проживання та за місцем навчання характеризується посередньо, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до малолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд матері.

Отже, клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими, та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає, що він задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно позовної заяви, поданої представником позивача адвокатом ОСОБА_12 , останній просить стягнути з ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_4 : - майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 3950 грн.; - моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 2000 грн.; - матеріальну шкоду понесену за послуги адвоката у розмірі 2000 грн.

Представник мотивує цивільний позов тим, що 29.08.2022 року приблизно о 13:00 годині ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_5 , своїми умисними протиправними діями, керуючись корисливими мотивами, здійснили викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 100 доларів, що належить ОСОБА_4 . Вчиненим кримінальним правопорушенням, потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3950 грн.

Протиправними діями відповідача моральному здоров`ю потерпілій спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права ОСОБА_4 , життя цивільного позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями.

Внаслідок протиправних дій відповідача потерпілою понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які ОСОБА_4 могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав.

Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій відповідачів), користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 2000 грн. Визначену суму моральної шкоди у розмірі 2000 грн. вважає мінімальною компенсацією за перенесені потерпілою душевні страждання. На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у її житті та порушення нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження просить стягнути з ОСОБА_5 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_4 : - майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 3950 грн.; - моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 2000 грн.; - матеріальну шкоду понесену за послуги адвоката у розмірі 2000 грн.

Згідно ч. 1 статті 1178 ЦКУ шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто, на момент вчинення ним діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - 29.08.2022 р. - йому було тринадцять років.

За наведеного випливає, що належним відповідачем за цивільним позовом є батьки малолітньої особи, що завдала шкоду, а не малолітня особа, до якої пред`явлено позовні вимоги, тому цивільний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000560 від 19.12.2022 року стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст.185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком на 2 роки.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 відмовити.

Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ширяївський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали складено 10.02.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1