ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/503/22 Справа № 695/2146/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю підозрюваного ОСОБА_4 Рябоконя ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року про часткове задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000571 від 14.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 301 КК України відносно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 2 (два) місяці.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

прибувати до слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з неповнолітніми (малолітними) особами, а також з учасниками кримінального процесу, обмежити спілкування з вказаною категорією осіб через мережу інтернет та за допомогою стільникового зв`язку.

Строк дії ухвали до 09 лютого 2023 року.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором не надано обґрунтованих підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , а доводи, що викладені слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду.

Також зазначив, що органом досудового розслідування не доведена необхідність застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу як домашній арешт та що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам які існують.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор Золотоніської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відносно ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування у кримінальному проваджені, тобто до 31.01.2023 року. На час дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим доведено існування ризиків можливої протиправної поведінки підозрюваного, а саме:

ризик незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 на даний час проживає в с. Крутьки та останньому відомо місце проживання свідків, а також неповнолітніх свідків, отже ОСОБА_7 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом вмовляння, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

ризик можливого вчинення кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 матиме змогу й надалі вчиняти інші злочини проти громадського порядку та моральності, адже у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати, що він може бути причетний до вчинення аналогічних злочинів через мережу інтернет «Фейсбук»;

ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не працює, на утриманні неповнолітніх дітей немає, а тому у разі не обрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду або змінити місце проживання. Відповідно це унеможливить притягнення його до встановленої законом кримінальної відповідальності;

ризик запобігання спробам перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення злочину та перебуваючи на волі існує ризик, що останній може розголосити відомості досудового розслідування особам причетним до його протиправної діяльності, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування. Разом з тим, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_7 під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчим суддею не вірно визначено строки дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , встановивши строк дії ухвали до 09.02.2023 року (поза межами строку досудового розслідування), чим порушено основоположні права підозрюваного, в тому числі на захист, що є безумовною підставою для скасування вказаного рішення.

Також прокурор просив суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді від 09.12.2022 року отримано 13 грудня 2022 року, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи та датою виготовлення відповідної ухвали, яка вказана на її останньому аркуші.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи, ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, законом не зазначено переліку підстав при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу слідчого судді від 09.12.2022 року отримано прокурором 13 грудня 2022 року, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи та датою виготовлення відповідної ухвали, яка вказана на її останньому аркуші.

За таких обставин та з метою належної реалізації права заявника на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів вважає, що прокурору Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_9 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року.

Щодо доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Золотоніського РВ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000571 від 14.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст.301 КК України.

30.11.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 301 КК України розповсюдження та зберігання предметів порнографічного характеру. Розповсюдження серед неповнолітніх зображень та предметів порнографічного характеру, вчинене повторно.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків вчинення злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Апеляційний суд зазначає, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в достатній мірі встановлено підстави для відмови в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу, оскільки такий запобіжний захід, на переконання апеляційного суду, є занадто суворим та таким, що не відповідає ступеню ризиків у даному кримінальному провадженні.

Тільки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких злочинів, не дає підстав для застосування до такого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Крім того, з моменту внесення відомостей про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав досудовому розслідуванню.

Також з часу оголошення ОСОБА_7 про підозру, 30 листопада 2022 року, не встановлено жодного факту порушення ним своїх процесуальних обов`язків.

Будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного за час досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду також не надано.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Положення ст.179 КПК України регламентують, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Оскільки протягом апеляційного розгляду не було обґрунтовано прокурором наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку останнього можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною, так як слідчий суддя допустив помилку при обчисленні строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2022 року вручено ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 3 ст. 301 КК України, а тому строк дії запобіжного заходу потрібно рахувати з дня вручення повідомлення про підозру.

З огляду на те, що, згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції не вправі змінювати рішення слідчого судді, а може його тільки скасувати та постановити нову ухвалу, то вищезазначена помилка слідчого судді має бути виправлена саме таким чином.

Тому апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 2 (два) місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачені КПК України, тобто до 28 січня 2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити прокурору Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу прокурора Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 301 КК України - скасувати.

Постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 2 (два) місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з неповнолітніми (малолітними) особами, а також з учасниками кримінального процесу, обмежити спілкування з вказаною категорією осіб через мережу інтернет та за допомогою стільникового зв`язку.

Строк дії ухвали до 28 січня 2023 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

Л ОСОБА_10

О ОСОБА_11