печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001248 від 22.09.2022 року та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001248 від 22.09.2022 року та зобов`язання вчинити дії.

У вимогах даної скарги суб`єкт звернення просить: визнати протиправною бездіяльність слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 . Зобов`язати слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 : вручити ОСОБА_4 другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей; повернути ОСОБА_4 та іншим законним володільцям майно, яке було тимчасово вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з літерою А1, та має індивідуально визначені ознаки, зокрема, персональні комп`ютери, ноутбуки, мобільні телефони.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що арешт в порядку, встановленому законом, не накладено, а тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню його власнику.

Особа, якою подано скаргу в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляд справи повідомлялася належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що Печерським управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001248 від 22.09.2022 року.

Заявник в обґрунтування скарги вказує, що під час проведення обшуку 10.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2022 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з літерою А1, вилучено мрізноманітні технічні пристрої та особисті речі, зокрема, комп`ютери, мобільні телефони, тощо, про повернення яких просить заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Разом з тим, особою, яка звернулась зі скаргою, до її матеріалів не долучено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку.

Вказане позбавляє слідчого суддю перевірити відповідність вилученого майна вимогам ч. 7 ст. 236 КПК України, тобто чи було надано дозвіл на його відшукання та вилучення, інші доводи на існування яких він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Також, адвокат не зазначає чіткого переліку майна, про повернення якого просить.

Крім того, доказів щодо відсутності арешту тимчасово вилученого майна, на які посилається представник володільця майна у скарзі, слідчому судді не надано.

Слід зазначити, щооднією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

При дослідженні слідчим суддею матеріалів скарги вставлено, що доказів в його обґрунтування скарги слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своїй скарзі, адже до матеріалів скарги долучено лише копію ордера на надання правничої (правової) допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, проте, вказані документи, на переконання слідчого судді, в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про повернення майна.

За таких обставин вважаю, що в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001248 від 22.09.2022 року та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 26, 107, 169, 234-236, 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001248 від 22.09.2022 року та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1