ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/4747/21

Номер провадження 1-кп/495/452/2022

31 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000212 від 24 лютого 2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровського Одеської області , українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину-сина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з середньо-спеціальною освітою освітою, працючого за трудовими договорами без їх офіційного формлення , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_5

обвинувачени- ОСОБА_3

потерпіла- ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

23 лютого 2021 року приблизно о 19 годин 00 хвилин,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим,обвинувачений ОСОБА_3 разом особою, яку в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим та матеріали у відношенні якої виділени в окреме провадження, перебуваючи на тротуарі розі вулиць Миколаївська та Свято-Георгіївська у місті Білгород-Дністровський Одеської області, побачили потерпілу ОСОБА_6 яка проходила також по тротуару вищевказаних вулиць ,тримаючи у руках пакети із продуктами, а також жіночу сумочку. В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 та невстановленої в ході досудового розслідування особи виник злочинний умисел,направлений на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб,з корисливою метою та прямим умислом,усвідмлюючи відкритий протиправний характер своїх дій, підійшов із-заду впритул до потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 відволік ії увагу та вихопив із правої кишені верхнього одягу потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки "XIAOMI REDMI 6A GOLD" вартістю 1711 гривень 24 копійки, та різким швидким рухом зірвав із правого плеча потерпілої ОСОБА_6 жіночу сумочку, яка не має для потерпілої майнової цінності,в середині якої знаходилися грошові кошти в розмірі 2930 гривень.

Невстановлена в ході досудового розслідування особа у цей час вирвав з рук потерпілої ОСОБА_6 пакети з продуктами : саме: сосиски "Філейні " у кількості 6 штук, вареної ковбаси вагою 500 грам, 1 кг сиру, 500 гр. сметани, 1 кг мандарин,кетчуп-томат,ізюм та маргарин,загальною вартістю 300 гривень. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 та невстановлена в ході досудового розсоідування особа розбіглися в різні сторони з місця злочину, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення скрилися, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4941 гривня 24 копійки.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно 23 лютого 2021 року приблизно в 19 годин він проходив біля ринку по вулиці Миколаївська в місті Білгород-Дністровський Одеської області ,де зустрів раніше не знайомого йому чоловіка. Вони проходили разом по вулиці Миколаївська ,на на розі з вулицею Свято-Георгіївська вони побачили жінку,яка йшла з сумочкою та пакетами. В них виник умисел на заволодіння цими речами, вони домовилися відкрито викрасти майно потерпілої, після чого, діючи разом ,підійшли до потерпілої, він вихопив з іі кармана телефон та з плеча сумочку, раніше йому незнайомий парень схопив пакети та разом вони розбіглися в різні сторони. В сумочці знаходилися грошові кошти в розмірі 2900 гривень, які він витратив на особисті потреби, мобільним телефоном користувався до моменту затримання. В скоєному щиро розкаявся, просить суд врахувати те,що він повністю відшкодував потерпілій заподіяну майнову шкоду, шляхом сплати їй грошових коштів в розмірі 5000 гривень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинувачених, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченими.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України тобто умисне ,відкрите викрадення чужого майна , за попередньою змовою групою осіб .

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття обвинуваченого , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування потерпілій заподяної майнової шкоди .

Разом з тим, суд вважає що в ході судового розгляду кримінального провадження не знайшло свого підтверждення наявність обставини,яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбачена ст. 67 КК України- редицив злочинів, оскільки в судовому засіданні встановлено,що на час вчиненя інкрімінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України він був особою,яка відповідно до ст. 89 КК України є не судимою.

Стосовно призначення обвинуваченому покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважажє що відсутні підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який раніше в силуст. 89 КК України не судимий,розлучений та має на утриманні неповнолітню дитину , його вік та стан здоров`я, те,що обвинувачений займається суспільно-корисною працею , вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання,а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину,потерпіла не наполягає на суворому покаранні обвинуваченому ,розмір та вартість викраденого майна , повне відшкодування заподіяної майнової шкоди, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії, та можливість його звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України.

Судові витрати по справі -витрати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі 1716 гривень10 коп, а саме: .

-судової товарознавчої експертизи № 21-1569 від 10.03.2022 року в сумі 1716 гривень 10 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 по кримінальному провадженню повністю відшкодований обвинуваченим ОСОБА_3 під час судового розгляду справи.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон "XIAOMI REDMI 6A GOLD" на який накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2022 року,долучений до кримінального провадження в якості речового доказу згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 березня 2022року та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 слід залишити потерпілій ОСОБА_6 , знявши арешт на вказане майно.

Речовий доказ по справі-коробку від мобільного тілефону "XIAOMI REDMI 6A GOLD"який долучений до кримінального провадження в якості речового доказу згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 24 березня 2022року та переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- слід повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважажє за необхідне не обирати.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витрати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі 1716 гривень10 коп, а саме: .

-судової товарознавчої експертизи № 21-1569 від 10.03.2022 року в сумі 1716 гривень 10 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон "XIAOMI REDMI 6A GOLD" на який накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2022 року,долучений до кримінального провадження в якості речового доказу згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 01 березня 2022року та переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити потерпілій ОСОБА_6 , знявши арешт на вказане майно.

Речовий доказ по справі-коробку від мобільного тілефону "XIAOMI REDMI 6A GOLD"який долучений до кримінального провадження в якості речового доказу згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 24 березня 2022року та переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1