Справа № 127/8075/23
Провадження № 1-кп/127/241/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2023 р. за № 0000088, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Темирівка Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, яку надалі зберігав при собі, без мети збуту.

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовин без мети збуту, 24.02.2023, незаконно зберігаючи її при собі, проходячи біля будинку № 69 по вулиці 600-річчя у місті Вінниці, близько 21 год. 30 хв. був зупинений працівниками управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції та на запитання про наявність при собі заборонених речей, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини, будуть викриті працівниками поліції, дістав з правої бокової кишені куртки, у яку був одягнений, поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною всередині та викинув його на землю неподалік від себе. В подальшому, під час проведення огляду місця події в період часу з 22 год. 12 хв. по 22 год. 17 хв. 24.02.2023, біля будинку № 69 по вулиці 600-річчя у місті Вінниці, в присутності двох понятих, на землі в двох метрах від місця розташування ОСОБА_3 , виявлено поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною всередині, який в подальшому працівниками поліції було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ СУ.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/4096-НЗПРАП від 04.03.2023, в наданій на експертизу речовині, міститься психотропна речовина МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В речовині, масою 0,4049 г, маса МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетаміну) становить 0,2970 г, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 відноситься до невеликих розмірів (до 0,15 г).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку визнав та показав, що дійсно вчинив даний кримінальний проступок за вказаних в обвинувальному акті обставин. 24.02.2023 року дійсно зберігав при собі в кишені куртки, без мети збуту, психотропну речовину. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати та призначити мінімальне покарання у виді штрафу. Враховуючи його матеріальне становище, просить розстрочити виплату штрафу на строк один рік.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309Кримінального кодексу України, та з урахуванням майнового стану особи суд вважає за доцільне призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченого.

Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2023 року, на поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, поміщений до спецпакету НПУ СУ № PSP6106415, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-23/4096-НЗПРАП від 04.03.2023 року в розмірі 1 510 грн. 24 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 309 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На підставі ч. 4 ст. 53 Кримінального кодексу України розстрочити виплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком на один рік рівними частинами в сумі 1 416 грн. 68 коп. щомісячно.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2023 року, на поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, поміщений до спецпакету НПУ СУ № PSP6106415, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні кристалічну речовину МДМА, масою 0,2970 г, поміщену до спецпакету № 3807414, яка, відповідно до постанови дізнавача про визнання речовим доказом від 25.02.2023 року та квитанції № 2504 від 16.03.2023 року, передана до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя