Справа №463/7708/22
Провадження №1-кс/463/5897/22
У Х В А Л А

03 листопада 2022 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 30.08.2022 року у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0000748 від 24.11.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з скаргою на повідомлення про підозру від 30.08.2022 року у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0000748 від 24.11.2021 року, відповідно до якої просить: скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 30.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 від 24.11.2021 року.
Скаргу мотивує тим, що у провадженні слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження 0000748 від 24.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

30.08.2022 ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, що полягало у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах. З повідомлення про підозру вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування». Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування» підшукали автомобіль марки «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_8 , який мав договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.19.2492526 від 17.10.2019 та поліс №АО-4428278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2019 укладеного з ТДВ «Експрес Страхування» та автомобіль марки «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 з пошкодженими елементами кузова, власником якого був ОСОБА_4 , вступили з ними в злочинну змову щодо подальшого виконання ними ролі водіїв вказаних транспортних засобів, під час імітування ДТП, внаслідок якого наявні на автомобілі технічні ушкодження виникли внаслідок імітованого ДТП, оформлення його працівниками поліції та зверненням до ТДВ «Експрес Страхування» із заявами про страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу, а ОСОБА_7 діючі відповідно до п.2.3 Договору про надання послуг №ДМ/19-121 від 01.02.2012 укладеного між ним ТДВ «Експрес Страхування» здійснити огляд транспортного засобу (об`єкта страхування) зі складання акту огляду та фотознімками пошкоджень, що слугувало б підставою для подальшої страхової виплати.

Так, 11.11.2019, приблизно о 20:05 год., ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Ряснянського у м. Львові, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування», діючи умисно, шляхом обману, що виразилось в імітуванні дорожньо-транспортної пригоди між автомобілем марки «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням у якого були наявні технічні пошкодження аварійного характеру та автомобілем марки «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який був попередньо ним застрахований згідно, договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.19.2492526 від 17.10.2019 та полісу №АО-4428278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2019, повідомили про таку ДТП працівників поліції та надали їм пояснення про механізм та причини ДТП, а також повідомили ТДВ «Експрес Страхування» про факт страхового випадку, а ОСОБА_7 провів огляд транспортного засобу «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 , підтвердивши наявність технічних пошкоджень на ньому, що у подальшому, слугувало підставою для страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» коштів за пошкоджені транспортні засоби, а саме 16.12.2019 виплачено страхове відшкодування по полісу №АО-4428278 за пошкоджений автомобіль «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 130 000 грн., яке згідно платіжного доручення №ЦО 01628 від 16.12.2019 проведено на рахунок ОСОБА_4 та відповідно 17.12.2019 по договору КАСКО №208.19.2492526 від 17.10.2019 проведено виплату ОСОБА_8 за пошкодження автомобіля «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 144 832,98 грн., які згідно платіжного доручення №Ц001634 від 17.12.2019 перераховано на рахунок ПАТ «Галичина-Авто», в наслідок заздалегідь спланованих та проведених злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування», чим заподіяли матеріальну шкоду на загальну суму 274832,98 грн.

Адвокат ОСОБА_3 , в своїй скарзі зазначає що підозрюваний ОСОБА_4 не згідний із вищезгаданим повідомленням про підозру, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, а відносини що виникли між останнім та потерпілим слід вирішувати в порядку цивільного судочинства. Вказує, що підозрюваний вважає, що складене повідомлення про підозру не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст276, п.6 ч.1 ст. 277 КПК України, а тому підлягає скасуванню, оскільки відсутні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (висновок експерта є суперечливим та складений упередженим експертом), в такій відсутнє зазначення часу, місця вчинення кримінального провадження, кваліфікація дій підозрюваного не відповідає вимогам Закону України про кримінальну відповідальність.

Адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просять таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, в задоволенні такої просить відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000748 від 24.11.2021 року, приходжу до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що провадженні слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження 0000748 від 24.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування». Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування» підшукали автомобіль марки «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_8 , який мав договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.19.2492526 від 17.10.2019 та поліс №АО-4428278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2019 укладеного з ТДВ «Експрес Страхування» та автомобіль марки «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 з пошкодженими елементами кузова, власником якого був ОСОБА_4 , вступили з ними в злочинну змову щодо подальшого виконання ними ролі водіїв вказаних транспортних засобів, під час імітування ДТП, внаслідок якого наявні на автомобілі технічні ушкодження виникли внаслідок імітованого ДТП, оформлення його працівниками поліції та зверненням до ТДВ «Експрес Страхування» із заявами про страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу, а ОСОБА_7 діючі відповідно до п.2.3 Договору про надання послуг №ДМ/19-121 від 01.02.2012 укладеного між ним ТДВ «Експрес Страхування» здійснити огляд транспортного засобу (об`єкта страхування) зі складання акту огляду та фотознімками пошкоджень, що слугувало б підставою для подальшої страхової виплати.

Так, 11.11.2019, приблизно о 20:05 год., ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Ряснянського у м. Львові, реалізовуючи спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування», діючи умисно, шляхом обману, що виразилось в імітуванні дорожньо-транспортної пригоди між автомобілем марки «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням у якого були наявні технічні пошкодження аварійного характеру та автомобілем марки «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який був попередньо ним застрахований згідно, договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.19.2492526 від 17.10.2019 та полісу №АО-4428278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.10.2019, повідомили про таку ДТП працівників поліції та надали їм пояснення про механізм та причини ДТП, а також повідомили ТДВ «Експрес Страхування» про факт страхового випадку, а ОСОБА_7 провів огляд транспортного засобу «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 , підтвердивши наявність технічних пошкоджень на ньому, що у подальшому, слугувало підставою для страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» коштів за пошкоджені транспортні засоби, а саме 16.12.2019 виплачено страхове відшкодування по полісу №АО-4428278 за пошкоджений автомобіль «Мersedes Benz-Gle 250», д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 130 000 грн., яке згідно платіжного доручення №ЦО 01628 від 16.12.2019 проведено на рахунок ОСОБА_4 та відповідно 17.12.2019 по договору КАСКО №208.19.2492526 від 17.10.2019 проведено виплату ОСОБА_8 за пошкодження автомобіля «Кіа Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 144 832,98 грн., які згідно платіжного доручення №Ц001634 від 17.12.2019 перераховано на рахунок ПАТ «Галичина-Авто», в наслідок заздалегідь спланованих та проведених злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами ТДВ «Експрес Страхування», чим заподіяли матеріальну шкоду на загальну суму 274832,98 грн.

30.08.2022 року начальником відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 винесено повідомлення про підозру, яка погоджена заступником керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_10 , про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, що полягало у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 отримав 30.08.2022 року о 14-00 год., що підтверджується його підписом та підписом захисника.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав, закріплених в КПК України, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.
В Кримінальному процесуальному кодексі України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276 - 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:
неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру:
-повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);
-зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;
-підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК України).
порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру:
-підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);
-підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).
необґрунтованість підозри:
-повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимогКПК є грубим порушенням права на захист;
-аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;
-матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
На переконання слідчого судді при складанні підозри і її врученні органом досудового розслідування зазначені вимоги було дотримано в достатній мірі.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру щодо обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Виходячи зі змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України.
Як вбачається зі скарги захисника, вона не містить належних доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст.277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 .
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Надані матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати підозру, пред`явлену ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розслідування.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277,278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру, органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити
Керуючись вимогами статті 276-278,303,307 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 30.08.2022 року у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0000748 від 24.11.2021 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 04.11.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1