Справа № 496/220/23
Провадження № 1-кп/496/380/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000249 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірове Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, бойового медика взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , старшого матроса,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді бойового медика взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в районі очікування виконання бойового завдання - поблизу АДРЕСА_2 , 09 жовтня 2022 року, близько 21:00 години, перебуваючи поблизу цього ж населеного пункту, діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, з мотивів боягузтва та слабкодухості, відкрито відмовився виконати накази начальника, а саме бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 від 29.09.2022 №03-55/100, щодо здійснення наступальних дій та зайняття рубежів для оборони в районі АДРЕСА_2 з метою недопущення прориву противника в напрямку АДРЕСА_2 , а також виданого на виконання бойового розпорядження усного наказу командира 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 , щодо висування 1 роти морської піхоти в район виконання бойового завдання, а саме в район населеного пункту Білогірка в напрямку АДРЕСА_2 для зайняття визначеного рубіжу, про що відкрито заявив командиру 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_7 та, як наслідок, не виконав ці накази, хоча повинен був і об`єктивно міг їх виконати.

30 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. ОСОБА_5 в ході досудового розслідування щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд розглянути угоду та затвердити її.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винними, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Підтвердив, що угода укладена ним добровільно, проти затвердження угоди він не заперечує.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив, що угода про визнання винуватості укладена в його присутності, відповідає волевиявленню ОСОБА_5 , який розуміє наслідки укладання угоди, просив угоду затвердити.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, встановив наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а визначене покарання нормам кримінального закону. Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

Судом встановлено, що при визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання сторонами враховано: тяжкість вчиненого злочину за ч. 4 ст. 402 КК України (непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану), який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до яких ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв розслідуванню кримінального провадження, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд вважає за доцільне обраний раніше запобіжний захід - тримання під вартою залишити без змін та утримувати засудженого в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3), до набрання вироком законної сили.

Процесуальні рішення щодо речових доказів до кримінального провадження не долучалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.468, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня обрання останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 15 грудня 2022 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_5 залишити без змін та утримувати його в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3), до набрання вироком законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1