Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/1049/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія справи: ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002674 від 02 червня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Улянівка Білопільського району Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком, 29 травня 2020 року приблизно о 00 годин 30 хвилин поблизу торгівельного центру «VMB», що по проспекту Перемоги, 136, в місті Києві, ОСОБА_7 , після розпиття спиртних напоїв, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення належного ОСОБА_9 майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс останньому удар кулаком в голову та з метою обернення на власну користь та особистого збагачення, забрав його особисті речі, що випали на асфальт, а саме пістолет, наручний годинник, грошові кошти, барсетку ліхтарик, на загальну суму 4900,00 гривень, з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст. 75 КК України, які не підлягали застосуванню. На думку апелянта, жодна із зазначених судом у вироку обставин, ні окремо, ні в сукупності, не дає обґрунтованих підстав вважати можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без реального відбування покарання. З фактичних обставин справи слідує, що ОСОБА_7 вчинив умисний, корисливий, насильницький злочин на грунті розпиття алкогольних напоїв. Відсутність у обвинуваченого попередніх судимостей, перебування в цивільному шлюбі, наявність реєстрації та місця проживання не дають підстав для правомірного застосування ст. 75 КК України.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 в підтримку доводів і вимог апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку із цим висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися і докази стосовно яких в судовому засіданні не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються згідно з правилами ч. 2 ст. 394, ч. 4 ст. 404 КПК України.

За встановлених та викладених судом у вироку фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, що в апеляційній скарзі також не заперечується.

Що стосується вимог апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 , які стосуються скасування вироку суду першої інстанції внаслідок безпідставного застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України та звільнення його від реального відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням, то вони задоволенню не підлягають.

Так, оскаржуваним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, тривалістю 2 роки.

Разом з тим, колегією суддів з`ясовано, що 30 червня 2022 року вироком Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року у даній справі та за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року означене рішення суду залишено без змін і воно набрало законної сили.

На даний час ОСОБА_7 знаходиться в установі тримання під вартою і відбуває покарання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 на даний час фактично реально відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене йому за сукупністю і з оскаржуваним вироком, до чого і зводились вимоги апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає доцільності у скасуванні рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4