Справа № 638/6450/22
Провадження № 1-кс/638/1166/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №001838, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:
До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся прокурор з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: бойлер марки «Thermex Stainless» білого кольору та посудомийну машину « НОМЕР_1 ».

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2022 року до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Харків, пр.Науки біля будинку 76 було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі майно, яке він викрав за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_5 .. 11.11.2022 року вході складання протоколу огляду місця події з 14 години 09 хвилин до 14 години 20 хвилин в приміщенні гаражу № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , старшим слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: бойлер марки «Thermex Stainless» білого кольору та посудомийну машину « НОМЕР_1 ». ОСОБА_6 пояснив, що посудомийну машину йому подарував ОСОБА_4 30.10.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а бойлер останній приніс 10.11.2022 та попросив потримати його в гаражі. Про те, що майно викрадене, ОСОБА_6 не знав. Власником зазначеного майна є ОСОБА_5 ..
Прокурор зазначає, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву, в якій просив клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримав.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Встановлено, що слідчим відділом ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001838, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №001838 від 11.11.2022 року вбачається, що 11.11.2022 року до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м.Харків, пр.Науки біля будинку 76 було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі майно, яке він викрав за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим спричинив матеріальних збитків ОСОБА_5 ..

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Встановлено, що 11.11.2022 року в період часу з 14 години 09 хвилини по 14 годину 20 хвилин слідчим за участю ОСОБА_6 та спеціаліста у присутності понятих проведено огляд приміщення гаражу № НОМЕР_2 за адресою: м.Харків, пр.Науки біля буд.64-Б, під час якого вилучено бойлер марки «Thermex Stainless» білого кольору та посудомийну машину « НОМЕР_1 ».
В подальшому ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 року надано дозвіл на проведення вже проведеного старшим слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ст.лейтенантом поліції ОСОБА_7 11.11.2022 року в період часу з 14 години 09 хвилини до 14 години 20 хвилин за адресою: м.Харків, пр.Науки біля будинку 64-Б обшуку приміщення гаражу № НОМЕР_2 , в ході якого було вилучено бойлер марки «Thermex Stainless» білого кольору та посудомийну машину « НОМЕР_1 ».
Постановою слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 11.11.2022 року зазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст.174 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: бойлер марки «Thermex Stainless» білого кольору та посудомийну машину « НОМЕР_1 ».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1