Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3250/18
Провадження № 1-кп/490/454/2018
У Х В А Л А

04 листопада 2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Миколаєві, є громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/3250/18 про обвинувачення:

-ОСОБА_8 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-ОСОБА_9 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

Після вислуховування сторін кримінального провадження, вивчення змісту обвинувального акту та доданих до його матеріалів суд дійшов такого.

А. Стосовно подальшого руху справи.

І……Наразі в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва, окрім згаданої, перебуває низка кримінальних справ відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

1. Зокрема, з 18 травня 2020 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/2755/20 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. З 01 червня 2020 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/3150/20 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

3. З 01 листопада 2021 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/8322/21 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

4. З 09 листопада 2021 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/8371/21 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

5. З 04 січня 2022 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/51/22 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

6. З 27 січня 2022 року в провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальна справа № 490/707/22 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 334 КПК України за такого усі провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід об`єднати в одному провадженні та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний номер 490/3250/18 (номер провадження слідчих органів 0000953).

ІІ…… Порядок подальшого руху кримінального провадження після об`єднання проваджень, кримінальним процесуальним законодавством не визначений.

Разом із цим, матеріали справи доводять, що в цьому випадку про вчинення кожним з обвинувачених послідуючих злочинів ставало відомо під час здійснення відносно кожного з них іншого кримінального правопорушення.

Порядок дій суду після об`єднання проваджень в такому випадку є чітко визначеним у статті 339 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до якої за таких обставин обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке приєднується, є додатковим обвинуваченням.
До того ж, відповідно до частини 3 статті 339 КПК України після об`єднання проваджень за такого об`єднане судове провадження повинно бути розпочате з підготовчого судового засідання.
Що ж стосується раніше досліджених доказів, то, згідно з цією ж нормою, вони можуть не досліджуватись повторно, або бути знов дослідженими в залежності від визнання судом доцільності такого дослідження.

Отже, після об`єднання кримінальних проваджень розгляд об`єднаного кримінального провадження слід розпочати з підготовчого судового засідання.

ІІІ……Вирішуючи питання про організацію підготовчого судового засідання у об`єднаному кримінальному провадженню, суд доходе такого.

1. Наразі сторони та потерпілі у частині з проваджень, які наразі є об`єднаними, про час та місце розгляду кримінального провадження не сповіщались.

За такого проведення підготовчого судового засідання 04 листопада 2022 року не видається за можливе.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, а також - оперативної обстановки у місці Миколаєві, суд вважає за необхідне призначити наступне підготовче судове засідання на 02 грудня 2022 року на 11:00 годину.

5. При цьому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 постійно перебуває у місцях попереднього ув`язнення, на території України запроваджений військовий стан, а ситуація на території міста Миколаєва не дозволяє здійснити його доставку у судове засідання, вважаю за необхідне на підставі статті 336 Кримінального Процесуального Кодексу України забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Б. Стосовно застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

І......Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження просив про продовження строку дії раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись про те, що ризики, які були враховані під час обрання цього запобіжного заходу, наразі не усунуті та не зменшились.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечував, суду повідомив, що наразі все одне є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва до позбавлення волі, хоча вирок й не набув чинності.

Захисник ОСОБА_5 , з огляду на позицію її підзахисного, віднесла розгляд питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на розсуд суду.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_10 від 01 листопада 2021 року в межах кримінального провадження № 0001397 від 22 жовтня 2021 року (наразі - судова справа з єдиним унікальним номером 490/8371/21, яка є частиною об`єднаного провадження) відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 січня 2022 року включно. Цією ж ухвалою визначена сума застави у розмірі 118.950 /сто вісімнадцять тисяча дев`ятсот п`ятдесят/, за умови внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Подальшими ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 09 вересня 2022 року - до 08 листопада 2022 року включно.

2. Під час обрання цього запобіжного заходу слідчий суддя та суд виходила з існування ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти злочини та ухилятись від суду.

3. Відповідно до Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4.перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5.вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

2. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

3. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу,
/частина 1/

...

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом...
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави
/частина 3/

4. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

4.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

Сумлінність під час висунення підозри означає, зокрема, що дії, спрямовані на отримання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, мають бути вчинені у точній відповідності із приписами діючого законодавства.

Ретельність під час висунення підозри полягає зокрема, у тому, що під час висунення підозри органи досудового розслідування мають діяти з урахуванням усіх дрібниць.

4.2. Відповідно до правової позиції, що сформована Європейським Судом з прав людини, для продовження строку тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Також суд вказав, що пункт 3 статті 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Європейський суд з прав людини судом також відзначає, що "ризик втечі або уникнення правосуддя" зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти.

Далі відзначається, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою… Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою… Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

/див. рішення у справі "Тодоров проти України" від 12.01.2012 року, "Пунцельт проти Чехії", "Харченко проти України" та інші/

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

1. Стосовно обставин цієї справи суд відзначає, що наявні в розпорядженні суду матеріали не дають підстав для припущення про те, що висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , органи досудового розслідування та державне обвинувачення діяли недобросовісно, зокрема - упереджено, без належної ретельності та дбайливості.

До того ж, сам обвинувачений по суті факт вчинення ним значного числа крадіжок під час розгляду відносно нього судом інших справ про вчинення ним крадіжок визнавав.

З огляду на таке суд вважає, що для цілей вирішення питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу висунуту йому "підозру" слід вважати обґрунтовано.

2. Неможливість наразі завершити розгляд цього кримінального провадження є очевидною.

3. Стосовно ризиків, задля запобігання яким застосовується запобіжний захід, суд відзначає таке.

3.1. Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у систематичному вчиненні корисливих злочинів, суд вважає наявним ризик того, що він може продовжити злочинну діяльність.

3.2. Враховуючи ж, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину до нього може бути застосоване покарання лише у вигляді позбавлення волі, суд вважає доведеним й наявність ризику того, що перебуваючи на волі, він може вдатись до дій щодо переховування від суду.

4. Стосовно можливості запобігти цим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відзначає таке.

4.1. Оскільки обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів під час розгляду відносно нього інших кримінальних проваджень, в межах яких запобіжний захід відносно нього не обирався, суд приходе до висновку про те, що запобігти вчиненню ним нових злочинів без його ізоляції від суспільства не є можливим.

4.2. При цьому відповідно до процитованих вище приписів частини 3 статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України суд зобов`язаний визначити розмір застави, за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

В зв`язку з таким суд доходе висновку про те, що наразі забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 є можливим лише шляхом подальшого застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Кримінальні провадження:

-про обвинувачення:

-ОСОБА_4 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, Кримінального Кодексу України

-ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

(справа № 490/3250/18)

-про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/2755/20);

-про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/3150/20)

-про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/8322/21);

-про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/8371/21);

-про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/51/22);

-про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 490/707/22)

об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаному провадженню єдиний номер 490/3250/18 (номер провадження слідчих органів 0000953)

2.Розпочати розгляд об`єднаного кримінального провадження про обвинувачення

-ОСОБА_4 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-ОСОБА_6 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

зі стадії підготовчого судового засідання.

3.Призначити підготовче судове засідання у справі про обвинувачення

-ОСОБА_4 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-ОСОБА_6 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

на 02 грудня 2022 року на 11-00 годину.

4.Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому засіданні в режимі відеоконференції.

Доручити адміністрації Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" забезпечити 02 грудня 2022 року о 11:00 годині участь обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні у режимі відео конференції, а також виконати дії, передбачені частиною 1 статті 345 КПК України.

5.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 03 січня 2023 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою може бути оскарженою безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =