Номер провадження: 11-кп/813/1650/22
Справа № 946/1019/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2022 року, про задоволення клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 ,

установив

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2022 року, було задоволення клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області. ОСОБА_7 , засудженого вироком Кілійського районного суду Одеської області від 07 липня 2018 року за ч.1 ст. 309 КК до одного року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направлено для відбування призначеного вироком покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Рішення місцевого суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 мав реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, а факт їх невиконання та факт неодноразових їх невиконань та факт зміни місця проживання і не повідомлення про це уповноважений орган з питань пробації, свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що:

-суд не прийняв до уваги його соціальне та фінансове положення, відсутності транспорту для з`явлення до органу пробації;

-судом також не враховано, що засуджений повідомляв уповноваженого інспектора органу пробації про неможливість своєї явки, що свідчить про виконання ним покладених на нього обов`язків;

-судом також не враховано, що орган пробації звернувся до суду із відповідним клопотанням в останній день іспитового строку;

-також засуджений зазначає, що про зміну свого місця проживання він повідомляв уповноважених осіб та дільничного.

В судове засідання засуджений ОСОБА_7 не з`явився, в своїй апеляційній скарзі питання щодо його явки до суду апеляційної інстанції не висловлював, а тому за згодою прокурора, судове засідання проводиться без участі засудженого.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, їх доводи вважав безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду
Заслухавши головуючого суддю, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до подання матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Частиною 3 ст.164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, ЗУ "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі Порядок).
Частиною 2 ІV Розділу вказаного Порядку визначено необхідність явки засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації та порядок проведення з нею бесіди в порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення.
Так, на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).
У день першого візиту засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації персонал органу пробації проводить бесіду з нею, під час якої, окрім перевірки посвідчуючих особу документів та з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення, роз`яснюються порядок та умови відбування покарання та здійснення нагляду, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи (п.6).
З метою документальної фіксації фактів, що мають значення для порядку та умов відбування покарання та здійснення нагляду, засуджені особи надають пояснення. За результатами проведеної бесіди визначається першочергова частота зустрічей або бесід із засудженою особою, місце їх проведення (за місцем роботи, проживання засудженої особи, в приміщенні уповноваженого органу з питань пробації) з метою здійснення оцінки ризиків (п.7).
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку (п.8).
Перед винесенням попередження засуджений до звільнення з випробуванням надає пояснення, ознайомлюється з винесеним попередженням та ставить на ньому свій підпис.
Частиною 3 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання (п.3).
Частиною 1 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого засуджений до звільнення з випробуванням зобов`язаний: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; один раз на квартал надавати пояснення або уповноваженим органом з питань пробації складається довідка про проведення бесіди зі звільненим з випробуванням (п.2).
Частиною 3 вищевказаного розділу Порядку визначено, що особи, звільнені з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації (п.1).
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Кілійського районного суду Одеської області від 07 липня 2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання і роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.о.с. 2-3).
13 серпня 2018 року до Кілійського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області надійшов вирок відносно засудженого ОСОБА_7 (а.о.с. 1).
17 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та засудженому було роз`яснено значення і порядок відбуття іспитового строку, обов`язки покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, про що свідчить його особиста підписка (а.о.с. 28).
ОСОБА_7 постановою від 17 вересня 2018 року були встановлені дні реєстрації: першу середу кожного місяця, з даною постановою був ознайомлений засуджений, про що свідчить його особистий підпис (а.о.с. 31, 33).
06 листопада 2019 року ОСОБА_7 не з`явився до Кілійського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, за що йому 12 листопада 2019 року було винесено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду (а.о.с. 143, 146).
В подальшому, постановою від 11 лютого 2020 року були встановлені наступні дні реєстрації: першу, другу та третю середу кожного місяця, з якою засуджений був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (а.о.с. 164), а в подальшому, постановою від 04 березня 2020 року змінено дні для реєстрації, а саме: кожну першу середу місяця (а.о.с. 196).
03 червня 2020 року ОСОБА_7 було видано виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 01.07.2020 року (а.о.с. 210).
Разом з тим, ігноруючи накладені судом та органом пробації обов`язки засуджений ОСОБА_7 неодноразово порушив умови відбування покарання, не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 01 квітня 2020 року, 06 травня 2020 року та 01 липня 2020 року (а.о.с. 165).
Відповідно до матеріалів подання, ОСОБА_7 в червні 2020 року двічі змінив місце проживання не повідомивши Ізмаїльський РВ № 1, чим порушив покладений на нього обов`язок суду згідно п.2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме «повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання», та 01.07.2020 не з`явився на реєстрацію до Ізмаїльського РВ № 1.
Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_7 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості виконувати покладені судом обов`язки, після застосованого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, знову не виконував обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги засудженого, оскільки будь-яких доказів, що свідчать про поважність причин ОСОБА_7 неприбуття до апеляційної скарги не надано.
Таку поведінку засудженого колегія суддів розцінює як невиконання засудженим ч.3 ст.166 КВК України, а відтак це є безумовною підставою для скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що неявки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та порушення покладеного обов`язку суду згідно п.2 ч.1 ст.76 КК України свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону судом першої інстанції, які були б підставою для скасування ухвали, апеляційним судом не встановлено. Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції додержався вимог закону і мотивовано задовольнив подання, а тому доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, відтак підстав для скасування прийнятого судом рішення немає.
Відповідно до положень п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.06.2022 року, про задоволення клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4