КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2300/22
Провадження № 1-кс/552/3454/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.11.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно
В С Т А Н О В И В:
Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке належить ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 14.03.2022 за ч. 2 ст. 111 КК України.
11.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавленням волі на відповідний строк із конфіскацією майна.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив слідчого суддю його задовольнити.
Захисник підозрюваного його просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки пред`явлена підозра ОСОБА_6 , є необґрунтованою.
Розглянувши матеріали клопотання,заслухавши прокурора та захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000146 від 14.03.2022 за ч. 2 ст. 111 КК України.
В даному кримінальному провадженні від 11.09.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді від 13.09.2022 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.11.2022 року.
Ухвалою слідчого судді від 07.11.2022 року ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 05.01.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно відповіді на запит з РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-1575 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , належить:

1.автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI 2148», 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.04.2016.

2.автомобіль «MITSUBISHI LANCER» 1998 року випуску, № двигуна НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 29.07.2008.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_6 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 .
Накладення арешту на зазначене майно не потягне за собою порушень прав підозрюваного, тому клопотання слідчого про арешт є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Статтею 175 КПК України передбачено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI 2148», 2004 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.04.2016, належать ОСОБА_6 .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на автомобіль «MITSUBISHI LANCER» 1998 року випуску, № двигуна НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 29.07.2008, належить ОСОБА_6 .

Арешт діє до його скасування у встановленому КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1