Справа № 401/1398/22
№ 1-кп/401/254/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 07.02.2022, № 0000546 від 22.08.2022, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, холостий, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого: 1) 10.04.2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1рік; 2) 14.12.2017 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13.12.2019 умовно достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 2 дні; 3) 15.05.2020 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавленні волі, звільнений по відбуттю покарання з місць позбавлення волі 28.12.2021 року;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

ОСОБА_3 маючи постійну потребу у грошах, у січні місяці 2022 року, точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено, проходив по парку ім. Тараса Шевченка в місті Світловодську Олександрійського району Кіровоградської області, де помітив територію тенісного корту який був огороджений по периметру парканом з сітки рабиці, яка була обрамлена арматурою по периметру сітки, з металевими кутниками, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел направлений на повторне викрадення вищеописаних секцій паркану.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, ОСОБА_3 таємно повторно викрав секцію паркану, яка складалася з сітки рабиці, розміром 3х1,5 метри, з арматурним обрамленням по всьому периметру секції, та металевими кутниками, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 602 гривні 13 копійок.

Продовжуючи свій єдиний злочинний задум, приблизно наступного дня, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 повернувся до місця скоєння кримінального правопорушення, а саме до тенісного корту в парку ім. Тараса Шевченка в м. Світловодську Олександрійського району Кіровоградської області. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, таємно повторно викрав секцію паркану яка складалася з сітки рабиці, розміром 3х1,5 метри з арматурним обрамленням по всьому периметру секції та металевими кутниками, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 602 гривні 13 копійок.

Також, через декілька днів, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 з метою повторного викрадення чужого майна повернувся до місця скоєння кримінального правопорушення, а саме до тенісного корту в парку ім. Тараса Шевченка в м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, ОСОБА_3 таємно повторно викрав секцію паркану, розміром 3х1,5 метри, яка складалася з сітки рабиці з арматурним обрамленням по всьому периметру секції, та металевими кутниками, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду а суму 602 гривні 13 копійок.

Продовжуючи свій єдиний злочинний задум, на початку лютого, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 повернувся до місця скоєння кримінального правопорушення, а саме до тенісного корту в парку ім. Тараса Шевченка в м. Світловодську Олександрійського району Кіровоградської області. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, ОСОБА_3 таємно повторно викрав дві секції паркану розміром 3х1,5 метри кожна, яка складається з сітки рабиці з арматурним обрамленням по всьому периметру секції, та 3 металевих кутники, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1204 гривні 26 копійок.

Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3010 гривень, 65 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на 30 діб. Згідно Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб.

У серпні місяці 2022 року, точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 маючи постійну потребу у грошових коштах, проходив по парку ім. Тараса Шевченка в місті Світловодську Олександрійського району Кіровоградської області, де помітив територію тенісного корту, який був огороджений по периметру парканом, а саме сіткою рабиці, яка була обрамлена арматурою по периметру сітки, з металевими кутниками, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_7 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел направлений на повторне викрадення секцій паркану з сітки рабиці, які були обрамлені арматурою по периметру сітки, з металевими кутниками якими була огороджена територія тенісного корту.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, обійшовши територію тенісного корту, який знаходиться за вищевказаною адресою по периметру, ОСОБА_7 побачив, що секція паркану з сітки рабиці, розміром 18х1,5 метра, була погано прикріплена. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не помітні, таємно повторно викрав секцію паркану, яка складалася з сітки рабиці, розміром 18х1,5 метри, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду за розміром сітки рабиці 2х1,5 метри становить 155 гривень 17 копійок, загальною сумою 1396 гривень 53 копійки.

Викравши майно ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму 1396 гривень 53 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованих злочинах визнав, фактичні обставини справи не оспорював та суду надав показання згідно яких у січні місяці 2022 року проходив повз парк ім..Т.Г. Шевченка, де побачив паркан з сітки рабиці, яким був огороджений тенісний корт. У нього виник умисел на викрадення вказаного паркану у зв`язку з чим, в декілька заходів викрав п`ять секцій паркану, які здав на пункт прийому металобрухту. Після чого, в серпні 2022 року знову викрав в аналогічний спосіб паркан з сітки рабиці, який здав на пункт прийому металобрухту. У скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєного повторно, за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєного повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено умисні кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії нетяжких та тяжкого злочинів, він раніше судимий, не працює, місця реєстрації та проживання не має, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 280 від 06.09.2022, ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. Згідно висновку органу пробації, беручи до уваги історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

До пом`якшуючих покарання обставин, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи винного ОСОБА_7 , керуючись вимогами ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.ч.2, 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання суд визначає, керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ст.176 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 176, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України на підставі яких призначити покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначити, керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня взяття під варту.

Речові докази: одна секція паркану з сітки рабиці розміром 3х1,5 метри з арматурним обрамленням по всьому периметру секції, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 (м.Світловодськ) повернути потерпілому ОСОБА_6 ; одна секція паркану з сітки рабиці розміром 2х1,5 метри, яку передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити потерпілому, як законному володільцю.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, призначеного за даним вироком період його попереднього ув`язнення по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору, особам, які не були присутніми під час проголошення вироку, його копія направляється не пізніше наступного дня.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

10.11.2022