Справа № 342/297/23
Провадження № 1-кс/342/20/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 12.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 13.03.2023 надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 12.03.2023 близько 02-00 год. між населеними пунктами с. Передівання та с. Стрільче Городенківської територіальної громади, Коломийського району, Івано-Франківської області поліцейськими ВП № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області під час перевірки автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , виявлено предмет ззовні схожий на нарізну вогнепальну зброю (автомат).

В подальшому, 12.03.2023 за участю ОСОБА_4 , проведено невідкладний обшук житлового будинку та господарства за адресою АДРЕСА_1 для відшукання предмету схожого на автомат. В ході проведення обшуку ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції в присутності понятих нарізний карабін ФОРТ-205. Також, в ході проведення обшуку з подвір`я вказаного господарства було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi Pajero».

Нарізний карабін ФОРТ-205 № НОМЕР_2 та автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучені під час огляду невідкладного обшуку, визнано речовими доказами.

У зв`язку із проведенням досудового розслідування, необхідне проведення слідчих дій щодо вилучених речових доказів, в тому числі проведення судових експертиз.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у клопотанні. Ствердив, що по зброї вже призначено балістичну експертизу, а по ТЗ необхідно провести обшук.

ОСОБА_4 , через канцелярію суду подав клопотання в якому просить про повне відхилення клопотання керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт нарізного карабіна Форт-205 № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ВБФ «Доброта», який належить військовим ЗСУ та підготовлявся до переїзду на передову в район м. Бахмут. Також, зазначив, що він дійсно є власником нарізної зброї - карабіну ФОРТ-205 калібр 7,62 мм, його серія НОМЕР_2 , дозвільний документ є в наявності, тому йому не зрозуміло при чому тут ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 клопотання подане ОСОБА_4 , через канцелярію суду, підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених в даному клопотанні. В задоволенні клопотання прокурора про арешт майна просили відмовити. ОСОБА_7 ствердив, що зброя є дійсно його, а ТЗ, яким він керував належить військовим і він займався ремонтом цього автомобіля для військових. Тоді йому було необхідно терміново поміняти масло в коробці цього автомобіля до 5 години ранку, бо в той час цей автомобіль він мав передати військовим після ремонту. І він їхав за майстром в с.Передівання. В той час він був зупинений поліцейськими. Документи на зброю він мав.

Представники ВБФ «Доброта» в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора ОСОБА_3 , думку ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , вивчивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності , а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: п. 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді місцевого суду із клопотанням про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000043 від 12.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні ставиться вимога накладення арешту на майно, виявлене і вилучене під час обшуку проведеного 12.03.2023, а саме на нарізний карабін Форт 205 № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 та на автомобіль Міцубісі Паджеро р.н. НОМЕР_1 , який належить ВБФ «Доброта» м.Луцьк.

Згідно Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є діючим адвокатом, свідоцтво № НОМЕР_3 видане 16.07.2014 Радою адвокатів Одеської області.

Відповідно до дозволу №5235 від 27.12.2019, серія АА, номер № НОМЕР_4 встановлено, що нарізний карабін ФОРТ-205 № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до тимчасового реєстраційного талону серія ХХР номер 046636 встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ВБФ «Доброта» (, юридична адреса: вул. Стрілецька, 4 м. Луцьк, Волинська область).

Прокурор посилається на те, що дані предмети є речовими доказами в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і на даний час по зброї призначено балістичну експертизу, а в транспортному засобі слід провести обшук.

З приводу накладання арешту на зброю слід зазначити наступне.

Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_4 має законний дозвіл на володіння вогнепальною зброєю Форт-205 № НОМЕР_2 . Дана зброя була в нього вилучена під час обшуку.

Прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки вилучений предмет на даний час вже визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню та передано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУ НП в Іван-Франківській області, а ТЗ знаходиться на спеціальному майданчику в м.Коломия.

Відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» (із змінами), майно повинно перебувати на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

На даний час призначено балістичну експертизу по зброї яка знаходиться у працівників поліції, а не у її власника ОСОБА_4 .

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Суд вважає, що існує можливість без накладення арешту на зброю, власником якої є ОСОБА_4 , що ним не заперечувалось під час розгляду даного клопотання, провести всі слідчі дії під час досудового розслідування, для встановлення обставин у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 КК України.

В частині накладення арешту на ТЗ слід зазначити наступне.

Ч.1 ст.171 КПК України, передбачає, крім зазначення даних про власника майна, ще і зазначення підстави та мети відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Однак прокурором не надано належної та допустимої доказової інформації про причетність вилученого працівниками поліції ТЗ до будь-якого кримінального правопорушення в межах кримінального провадження в котрому він здійснює процесуальне керівництво, а саме за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено, під час розгляду клопотання, про наявність того, що існують, на момент звернення до суду з цим клопотанням, будь-які відомості про те, що визнаний постановою слідчого речовим доказом автомобіль Міцубісі Паджеро р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А твердження прокурора про те, що слід накласти саме арешт на автомобіль, який визнано речовим доказом, для проведення обшуку в даному кримінальному провадженні, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Тому враховуючи, що прокурором не доведено того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора - в забороні власнику майна ним володіти, користуватись та розпоряджатись, тому слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нарізний карабін, власником якого є ОСОБА_4 та на автомобіль власником якого є ВБФ «Доброта», слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 171, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на нарізний карабін Форт-205 № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 та на автомобіль «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ВБФ «Доброта» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1