Справа № 287/594/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши в м.Олевську заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальній справи № 287/594/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 у справі №287/594/19, мотивуючи тим, що в судовому засіданні яке призначено на 30.11.2022 року, на 14.30 год. суддя ОСОБА_4 зазначив у зв`язку з хворобою обвинувачено ОСОБА_5 .. Також, суддею ОСОБА_4 розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Олевського відділення поліції Коростеньського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В межах даного криминального провадження №0000311 від 11.12.2018 року, вилучався автомобіль, який належав обвинуваченому ОСОБА_5 під час зберігання автомобіля в межах даного кримінального провадження даний автомобіль було пошкоджено. ОСОБА_5 звернувся до суду про компенсацію матеріальної та моральної шкоди та рішенням Олевського районного суду Житомирської області, справа № 287/557/20 суддею ОСОБА_4 в позові було відмовлено. Також поведінка судді при розгляду справи є упередженою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 як найшвидше засудити без повного та всебічного розгляду кримінального провадження що є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі. Також на підготовчому судовому засіданні суддя ОСОБА_4 сам становив/визначив порядок розгляду кримінального провадження без врахування пропозицій учасників судового процесу. За викладених обставин, які вказані в заяві просить задоволити відвід.

Заявник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду надали заяву про розгляд заяви у їх відсутність, вимоги заяви про відвід підтримують.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши й дослідивши заяву про відвід, суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 перебуває справа №287/594/19 номер провадження 1-кп/287/31/23 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 КК України.

У вказаній справи судді ОСОБА_4 заявлено відвід.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 2 статті 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід судді з підстав, передбачених статтею 75 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений положеннями статті 75 КПК України. За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин слідчий суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на судовий розгляд та судове рішення об`єктивних чи суб`єктивних чинників. Так статтею 75 КПК України визначено наступні підстави для застосування відводу слідчого судді: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаушильд проти Данії», рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України»), потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи та з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі задовольнити заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до частини 2 статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. ст.75,76, 80,81-82, 369-372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №1-кп/287/31/23, справа № 287/594/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України.

Передати справу до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді для розгляду справи у порядку, встановленому статтею 35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1