Справа № 405/395/23
1-кс/405/451/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючої судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 про самовідвід у справі №405/395/23 (провадження №1-кс/405/451/2023) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

встановив :

В провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. В порядку автоматизованого розподілу скаргу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 . 10.02.2023 року слідчий суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід від розгляду зазначеної скарги, в обґрунтування якого зазначив, що заявник ОСОБА_3 здійснює на нього психологічний тиск з метою отримання рішення на її користь, шляхом розповсюдження негативної інформації з приводу його професійної діяльності. Крім того, зазначив, що ним прийнято рішення про звернення до правоохоронних органів з заявою про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності та до Вищої ради правосуддя з заявою про здійснення на нього тиску при здійсненні правосуддя. Вказані обставини унеможливлюють подальший розгляд ним даної скарги, що послугувало підставою для звернення з заявою про самовідвід.

Скаржниця ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявленого суддею ОСОБА_4 самовідводу, посилаючись на його безпідставність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Особа, що заявила самовідвід слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, заявлений самовідвід підтримав в повному обсязі.

Заслухавши скаржницю та вивчивши вказану заяву і додані матеріали, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин,які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.ст. 5, 6 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Судді мають бути незалежними у тому числі від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини.

Також, суд звертає увагу, що розповсюдження негативної інформації громадянами в адресу суддів чи судової влади, а також звернення з відповідними заявами до правоохоронних органів та Вищої ради правосуддя не є обставиною, яка може свідчити про необ`єктивність того чи іншого судді. Факт необ`єктивності має бути конкретизованим, а не абстрактним чи вірогідним. Інших обставин передбачених п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчим суддею ОСОБА_4 при заявлені самовідводу не наведено.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав для самовідводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості, а тому, в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд -

постановив:

у задоволенні заяви слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 про самовідвід у справі №405/395/23 (провадження №1-кс/405/451/2023) за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5