УХВАЛА

27 жовтня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданя ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0000229 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Відносно ОСОБА_4 попередньо обрано міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби до 12 листопада 2022 року.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вважає, що визначені ст. 177 КПК України ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просять змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 сумлінно виконує всі обов`язки, з`являється на виклики суду та не має наміру ухилятись від суду та перешкоджати встановленню істини у справі. Разом з тим, у разі продовження судом запобіжного заходу у виді домашнього арешту просили дозволити обвинуваченому ОСОБА_4 відбувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно мешкає його мати, а також зменшити години нічного домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 працює до 20.00 год. і йому необхідний час для того, щоб дістатися додому .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зазначені у статті 178 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено у частині другій ст. 181 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.

Так, за приписами частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та зважає на те, що злочини, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, зокрема віднесено до тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, позбавленням волі на строк до десять років.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд не встановив.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

За таких підстав, суд вважає доцільним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби , змінивши години домашнього арешту, а саме з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці з 27 жовтня 2022 року по 27 грудня 2022 року з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин кожної доби.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 27 жовтня 2022 року по 27 грудня 2022 року з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин кожної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: за викликом прибувати до суду, утримуватись від спілкування з особами, які допитані в даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 27 жовтня 2022 року по 27 грудня 2022 року з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин кожної доби.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Рівненському РУП ГУНП в Рівненській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Рівненської обласної прокуратури.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1