Справа № 211/174/21
Провадження № 1-кп/211/119/23
У Х В А Л А

іменем України

15 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 16 01 2020 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ :

15 січня 2021 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 16.01.2020 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України судом 25 січня 2021 року у вказаному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду і викликати в судове засідання учасників процесу.

Захисники та обвинувачений заперечили проти призначення справи до розгляду, оскільки вважали таке призначення передчасним.

При цьому, захисниками обвинуваченого в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття справи у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Як зазначено у клопотанні, обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений поза межами строків досудового розслідування, у зв`язку із закінченням строків, визначених ст. 219 КПК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.Так, у даному кримінальному провадженні 14.09.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та цього ж дня допитано у якості підозрюваного. 23 грудня 2020 року органами досудового розслідування повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування, разом із тим, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні надійшов до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу 15.01.2021 року, тобто, після спливу двомісячного строку з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

У той же час, в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого у Розділі І «проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії» у п. 32, 33 міститься запис про Повідомлення сторони захисту про завершення розслідування від 20.10.2020 р. та від 26.10.2020 року та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Однак, про наявність таких повідомлень сторона захисту дізналася лише 23.12.2020 року під час ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України з матеріалами досудового розслідування (що підтверджується підписом захисника у протоколі про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування). Такі повідомлення підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику не вручалися, на пошту не надходили та будь-яким іншим чином, у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб, не повідомлялося. Матеріали кримінального провадження, які були відкриті стороні захисту, не містять будь-яких доказів на підтвердження належного вручення або направлення поштою або будь-яким іншим чином вище вказаних повідомлень.

Звертають увагу і на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_6 про відмову прокурору у задоволенні клопотання про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження . Таким чином, сторона захисту не була обізнана про факт завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Про факт завершення досудового розслідування фактично сторона захисту дізналася лише 23.12.2020 коли з`явилася до органу досудового слідства за відповідною повісткою.

У подальшому, 15.01.2021 р. обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 і до направлення обвинувального акта до суду не зупинялося та не продовжувалося.

Враховуючи вище зазначене, кінцевим днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження є 14.11.2020 р. (2 місяці з моменту повідомлення про підозру 14.09.2020р.). Проте обвинувальний акт станом на 14.11.2020 р. так і не направлено до суду.

Наводячи відповідну практику Верховного Суду, захисник просить провадження у справі закрити.

Обвинувачений клопотання захисників підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказавши, що воно не обґрунтоване та не відповідає фактичним обставинам.

Так Прокурор зазначив, що стороні захисту в задоволенні клопотання необхідно відмовити оскільки злочинне діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є злочином проти життя та здоров`я особи.

А також послався на належне здійснення повідомлення сторони захисту про завершення досудового слідства про що, на думку прокурора підтвердженням є письмові докази, які були надані прокурором, зокрема копії аркушів журналів вихідної коренспонденції органу досудового слідства, поштова коренспонденція, лист за робочим місцем обвинуваченого.

Прокурором також надано письмове заперечення на клопотання, яке підтримано прокурором, відповідно до якого зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, що є тяжким злочином. Згідно з матеріалами кримінального провадження перевищення службових повноважень відносно потерпілого ОСОБА_7 супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями та спричинило йому тілесні ушкодження, які в відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Основним об`єктом складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України є встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах, а додатковим - здоров`я та гідність особи.

Великою Палатою Верховного Суду 05.12.2018 у справі № 301/2178/13-к скасовано ухвалу апеляційного суду про закриття кримінального провадження стосовно працівників міліції за ч. 2 ст. 365 КК України, які застосовували насильство до підозрюваних у вчиненні злочинів. Підставою для прийняття такого рішення апеляційний суд визнав п. 4 ч. 1 ст. 284 КК України, мотивуючи це тим, що набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Судом візового режиму для України» від 13.05.2014 № 1261-VII, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене ними діяння.

Велика Палата Верховного Суду надала правовий висновок, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України вичерпується діями, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень і містять принаймні одну з ознак: супроводжуються насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування. Заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні п. 3 примітки до ст. 364 КК України не є обов`язковою для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 365 цього Кодексу.

За таких обставин, вважає, що зазначений злочин є тяжким злочином проти здоров`я особи, а тому зазначене провадження не може бути закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, 14.09.2021 року відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України .Оскільки ОСОБА_4 відмовився від безпосереднього отримання повідомлення про підозру, то його фотокопії направлено месенджером Viber на телефоний номер, яким користується ОСОБА_4 .

Крім того, у зв`язку з відмовою від особистого отримання повідомлення про підозру, воно було направлено за місцем роботи ОСОБА_4 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, звідки надійшла відповідь про відмову ОСОБА_4 від ознайомлення з повідомленням про підозру з відеозаписом вказаний подій .

Зазначені обставини свідчать про відмову підозрюваного від отримання процесуальних документів у кримінальному провадженні ще на стадії повідомлення про підозру. 20.10.2021 прокурором у кримінальному провадженні надано доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження його сторонам.

Того ж дня слідчим направлено повідомлення про завершення досудового розслідування потерпілому ОСОБА_7 , підозрюваному ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_5 .. Зазначена інформація підтверджується витягами з книги реєстрації вихідної кореспонденції. 26.10.2021 повідомлення про завершення досудового розслідування додатково скеровано на електронну адресу адвоката ОСОБА_8 , яка зазначена в профілі адвоката в Реєстрі адвокатів. В подальшому сторона захисту неодноразово повідомлялась про завершення досудового розслідування та можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування. Лише 28.12.2021 сторона захисту в особі адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 ознайомились з матеріалами кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, який долучено до обвинувального акта та наданий суду, убачається, що останній містить у Розділі І «проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії» у п. 32, 33 запис про Повідомлення сторони захисту про завершення розслідування від 20.10.2020 р. та від 26.10.2020 року та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (п. 66 реєстру).

При цьому, сторона захисту наполягає, що вказані повідомлення містять формальний характер, вони стороні захисту не направлялися.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК). У відповідності до частини 1 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами статті 219 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 294 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з п. 2 ч. З ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Темпоральний відлік строків досудового розслідування розкрито у постанові Верховного Суду від 07.12.2021, справа № 946/1753/20, де зазначено, що «...Період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включаються. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування».

Аналогічну позицію про темпоральний відлік строків досудового розслідування висловлено у постанові Верховного Суду (постанова від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19).

Як убачається з вказаних постанов Верховного Суду, останній орієнтує суди, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту.

Всупереч цьому, у провадженні, що є предметом даного розгляду, відсутні підтвердження факту повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування у визначені КПК України строки.

У постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 Верховний Суд констатував, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування з ухваленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У § 1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від справа № 711/3111/19: «перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК. Аналогічні висновки зроблені у постановах ККС/ВС від 29.11.2021 року, справа № 405/3805/20, від 01.07.2021, справа № 752/3218/20, від 07.12.2021 року справа № 946/1753/20, від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 26.05.2020 у справі №712/6375/18

Щодо належного повідомлення.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке, відповідно до ст. 1 КПК, складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Глава 11. Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід КПК передбачає, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії (ст. 133 КПК).

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (ст. 135 КПК).

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ст. 136 КПК).

За таких умов, а також за даними, що повідомив прокурор, суд позбавлений змоги констатувати факт того, що сторона захисту була викликана у встановленому КПК порядку, зокрема, відсутнє підтвердження отримання повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом. Не надано прокурором й будь-яких інших доказів, про повідомлення сторони захисту будь-яким шляхом.

Так, у рішенні Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення. Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на сторону обвинувачення.

Проаналізувавши доводи прокурора, суд установив, що вказане ним не є дійсним та доведеним з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України, даний злочин за об`єктом посягання відноситься до Розділ XVII ОСОБЛИВОЇ ЧАСТИНИ КК України - КРИМІНАЛЬНІ ПРАВОПОРУШЕННЯ У СФЕРІ СЛУЖБОВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ТА ПРОФЕСІЙНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ, ПОВ`ЯЗАНОЇ З НАДАННЯМ ПУБЛІЧНИХ ПОСЛУГ.

Тобто об`єктом посягання виступає встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах. Кримінальним законом встановлений вичерпний перелік злочинів проти життя та здоров`я, які перелічені в РОЗДІЛІ ІІ Особливої частини КК України, і до них не відноситься ч. 2 ст. 365 КК України.

Посилання Прокурора на правову позицію Великої палати Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 301/2178/13-к є недоречним, адже ВП ВС вказала на особливості об`єктивної сторони для правильної кваліфікації діяння особи за ст. 365 КК України, а не віднесла злочин за ст. 365 КК України до злочинів проти життя та здоров`я за об`єктом.

Що стосується листа на ім`я командира полку ПП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, даний лист датований вихідною датою 16.11.2020 року, тобто вже за межами строку досудового слідства (який закінчився 14.11.2020 року). В даному листі слідчий другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 просив командира полку ПП ОСОБА_10 здійснити повідомлення підозрюваного про необхідність з`явитися для ознайомлення із матеріалами КП, в той же час, як було зазначено вище, дане повідомлення датоване датою, що перебуває за строком досудового слідства, більш того слідчий повідомляє дати, в які може надати доступ до матеріалів справи, а саме 08, 19, 20 листопада 2020 р. При цьому 08.11.2020 р. ані підозрюваний, ані захисники фізично з`явитися до слідчого не могли, оскільки повідомлення про їх виклик слідчим направлено за місцем роботи підозрюваного 16.11.2020 р. ( а.с. 97, том № 3 )

Вперше підозрюваному було вручене повідомлення про завершення досудового слідства за місце роботи 17.11.2020 р., що підтверджується доданим прокурором документом, а саме листом департаменту ПП УПП в Дніпропетровській області за вих. датою 18.11.2020 р., з якого чітко вбачається, що підозрюваний отримав повідомлення 17.11.2020 р. (після спливу 3-ох днів, як завершилося досудове слідство) ( а.с. 98, том № 3 ) . Що стосується копії чека на лист рекомендований з повідомленням, то суд зазначає, що відбиток печатки поштового відділення датований 16.11.2020 р., тобто поза строками досудового слідства ( а.с. 95, том № 3 ) .

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

У даній справі прокурор фактично переклав на підозрюваного обов`язок того, що він має довести, що він бажав ознайомитися із матеріалами справи, замість того, аби довести суду, що слідчий, у відповідності до вимог КПК, повідомив особу про закінчення досудового розслідування, що є неприпустимим та протирічить зазначеним вище нормам.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати певний факт доведеним поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву.

З одного боку, стандарт доведення поза розумним сумнівом передбачає, що сумнів не повинен бути суто умоглядним, а має ґрунтуватися на певних установлених судом обставинах або недоведеності важливих для справи обставин, що дає підстави припускати такий розвиток подій, який суперечить версії обвинувачення і який неможливо спростувати наданими сторонами доказами. З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 р. у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 р. у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 р. у справі № 760/23459/17 та ін.).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні, суд, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 22 КПК, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом встановлено, що що 14.12.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_6 було винесено ухвалу за результатами розгляду клопотання прокурора Третього відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000067 від 16.01.2020 року, яке було обґрунтовано тим, що сторона захисту зволікають із ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, тим самим зловживають своїми правами, позбавляючи орган досудового слідства можливості закінчити досудове розслідування.

При цьому слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_6 відмовила прокурору у задоволенні вище зазначеного клопотання та встановила, що прокурором не надано доказів про належне та завчасне повідомлення сторони захисту, яке повинно бути здійснено у передбачений КПК України порядку.

Таким чином, наявні в реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого у Розділі І «проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії» у п. 32, 33 міститься запис про Повідомлення сторони захисту про завершення розслідування від 20.10.2020 р. та від 26.10.2020 року відповідно є таким, що не здійснювалися.

Відкидаючи доводи прокурора, суд керується ст. 8 та 9 КПК України.

Стала позиція Верховного Суду зазначає, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 758/12538/20).

За таких обставин, суд дослідивши матеріали, що надані сторонами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне провадження у справі закрити, адже інше рішення суду, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, є неприйнятним, у силу норм ст. 2 КПК.

У даному кримінальному провадженні 14.09.2020 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та 17 09 2020 допитано у якості підозрюваного.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, відповідно ст. 219 КПК України, тобто 14.11.2020 року. Строк досудового розслідування кримінального провадження не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся.

Обвинувальний акт був затверджений прокурором 15 01 2021 року та його копія вручена стороні захисту 15 01 2021 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування. 15.01.2021 прокурор супровідним листом направив даний обвинувальний акт до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ( а.с. 13 , том 3). Тобто, обвинувальний акт було складено та направлено до суду поза межами строку, визначеного статтею 219 Кримінального процесуально кодексу України.

Вище викладене узгоджується з позиціями Верховного Суду, які знайшли відображення в прийнятих ним рішеннях, зокрема з ухвалою від 13.10.2020 в справі № 243/11589/19; ухвалою від 26.05.2020 в справі №712/6375/18; постановою від 26.05.2020 в справі №556/1381/18; постановою від 25.11.2020 в справі № 201/10434/19, постановою від 21.04.2021 в справі №991/6516/20.

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б перешкоджали прокурору своєчасно, у межах строку досудового розслідування скерувати до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Саме направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, а не затвердження обвинувального акту прокурором чи вручення обвинувального акту підозрюваному є датою, якою закінчується досудове розслідування.

Враховуючи, що прокуратура звернулась до суду з обвинувальним актом 15.01.2021 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисників про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 284, ст. 369 КПК, суд, -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_8 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 16 01 2020 р., відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 17 лютого 2023 року , о 12-00 год.