УХВАЛА

про арешт майна

25.01.2023 м. Бар Вінницької області

Слідча суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000010 від 21.01.2023 про арешт майна,

УСТАНОВИЛА:

До провадження слідчого судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання сторони кримінального провадження, за погодженням з прокурором, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження у подрібненому стані, який було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ WAR № 0059202.

Дізнавач просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна з метою збереження речових доказів.

Дізнавач СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 була повідомлена про розгляд клопотання, що підтверджується даними телефонограми № 4304 від 24.01.2023 та Журналу реєстрації телефонограм, подала заяву про неможливість явки на розгляд клопотання, просила клопотання розглянути без її участі та задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання дізнавач сектору дізнання Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 не з`явилася, що, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчою суддею було встановлено таке.

СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000010 від 21.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21.01.2023 на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення поліцейського ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про те, що ним спільно з іншим поліцейським 21.01.2023 близько 13:53 у с. Іванівці Жмеринського району Вінницької області на дорозі біля лісу та місцевого кладовища було виявлено підозрілу особу, яка при собі ймовірно зберігає наркотичні речовини. 21.01.2023 за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та здійснено виїзд слідчо-оперативної групи. У ході проведення першочергових заходів, 21.01.2023 з 14:47 до 15:31 було проведено огляд місця події: дороги у с. Іванівці Жмеринського району Вінницької області, де біля електроопори № 14, що біля лісу та місцевого кладовища, знаходився ОСОБА_5 , який у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції зі своєї сумки прозорий поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження у подрібненому стані. Пояснив, що вказану речовину рослинного походження він замовив у чатботі для власного вживання. Поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження у подрібненому стані було вилучено, поміщено до спеціального пакету НПУ WAR № 0059202, та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000010 від 21.01.2023.

Дізнавач сектору дізнання вважає, що вилучена речовина може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, звернулася з клопотанням про накладення арешту. Вважає, що незастосування арешту може призвести до знищення речовин, що призведе до втрати речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідча суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що вилучене майно за ознаками підпадає під п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, та може бути предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, тому такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, зокрема, забезпечить наявність доказів та можливість їх дослідження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, відтак, клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження у подрібненому стані, який було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ WAR № 0059202.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя