УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ТОВ "Брокард-Україна" про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 27.06.2022 року за № 0000005 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання про скасування арешту майна в якому просять скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.07.2022 у кримінальному провадженні №0000005 від 27.06.2022, а саме арешт на грошові кошти ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА» (код за ), які знаходяться на наступних банківських рахунках: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) (з 01.12.2022 назву змінено на АТ «СЕНС-БАНК», МФО 300346, код за ) та скасувати ухвалу слідчого судді щодо зупинення видаткових операцій.

Заявник своє клопотання обгрунтовує тим, що Бюро економічної безпеки України проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке зареєстровано до ЄРДР за №0000005 від 27.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України. На думку БЕБ, ТОВ «Брокард-Україна» протягом січня - березня 2022 року начебто занизило свої податкові зобов`язання та умисно не доплатило до державного бюджету суму ПДВ у розмірі 33 013 070,33 грн (підставою слугувала думка про продаж товарів кінцевому споживачу за цінами, нижче, ніж ті, що відображені на сайті www.brocard.ua). Однак, ТОВ «Брокард-Україна» протягом січня - березня 2022 року проводило низку акцій у торгівельних точках роздрібного продажу, умовами яких, серед іншого були й надання знижок кінцевим споживачам. Умови акцій відрізнялись залежно від ряду факторів, наприклад, (1) місця розташування роздрібної торгівельної точки продажу товарів ТОВ «Брокард-Україна», (2) виду та марки товарів, що підпадали під акційні умови та (3) періоду проведення акцій. Аналіз матеріалів досудового розслідування, які наявні у кримінальному провадженні, дає можливість дійти однозначного висновку щодо їх недопустимості та, як наслідок, неможливості використання при обґрунтуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. В ухвалі від 26.07.2022 слідчий суддя прямо посилається на вищевказану постанову про визнання речових доказів, яку нібито датовано 28.06.2022, як на належну і достатню підставу для визнання відповідного майна речовим доказом та, як наслідок, для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. В ухвалі від 26.07.2022 слідчий суддя також прямо посилається на аналітичний продукт №718/4 від 23.06.2022 як на належну і достатню підставу для твердження про наявність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. Водночас, аналіз змісту вказаного аналітичного продукту прямо свідчить про неможливість його врахування для цілей досудового розслідування у кримінальному провадженні. Арешт майна на підставі ухвали від 26.07.2022 застосовано за наслідками розгляду підробленого клопотання про арешт майна, з яким до слідчого судді звернулась особа, не уповноважена на такі процесуальні дії та рішення за чинним кримінальним процесуальним законодавством. Відповідно до змісту ухвали від 26.07.2022, арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Водночас, як у постанові про визнання речових доказів, ні у клопотанні прокурора чи в ухвалі про арешт відсутні відомості щодо того, що відповідні грошові кошти мають конкретні ознаки речових доказів, а без їх арешту неможливо буде досягти завдань кримінального провадження. Подальший хід досудового розслідування, після постановлення ухвали про арешт, однозначно свідчить, що існування арешту майна жодним чином не впливає на потреби досудового розслідування, оскілки: відсутні будь-які процесуальні дії та рішення стосовно арештованого майна, безпідставні доводи про необхідність арешту майна з посиланням на можливість застосування санкцій, а також з приводу можливості примусового вилучення майна, існують обмеження за Постановою Національного банку України.

Присутній у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Крім того, адвокатом ОСОБА_3 надано у судовому засіданні документи, що свідчать про перерахування тов "Брокард-Україна" до державного бюджету заборгованості з ПДВ та податку на прибуток приватних підприємств на сумму понад 51 млн. грн.

Присутній у судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підстав для скасування арешту майна немає. При цьому прокурор підтвердив факт погашення заборгованості ТОВ "Брокард-Україна" зі сплати ПДВ та податку на прибуток приватних підприємств.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіска ції майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалами слідчого судді від 26.07.2022 накладено арешти на грошові кошти ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА», які знаходяться на наступних банківських рахунках:№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) (з 01.12.2022 назву змінено на АТ «СЕНС-БАНК», МФО 300346, код за ) та зупинено видаткові операції.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали, підставою для накладення арешту на вказане майно була наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Поряд з цим, як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів, прокурором, не зважаючи на тривалий час протягом якого арештоване майно перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування, не зміг надати до суду докази того, що арештоване майно дійсно може бути використаним у якості доказу в рамках даного кримінального провадження, з чого слідчий суддя робить висновок про те, що на даний час у сторони обвинувачення відсутні аргументи, які б дозволяли обґрунтовано стверджувати про те, що арештоване майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що арешт накладено обгрунтовано, однак обставини, якими обґрунтовувався арешт перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час відпала, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вказаний арешт має бути скасованим, а клопотання адвоката про скасування арешту - задоволеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170, 173, 174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 26.07.2022 у кримінальному провадженні №0000005 від 27.06.2022, а саме арешт на грошові кошти ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА» (код за ), які знаходяться на наступних банківських рахунках: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,

відкриті у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) (з 01.12.2022 назву змінено на АТ «СЕНС-БАНК», МФО 300346, код за ).

Скасувати зупинення видаткових операцій по наступним банківським рахункам ТОВ «БРОКАРД-УКРАЇНА» (код за ): № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкриті у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) (з 01.12.2022 назву змінено на АТ «СЕНС-БАНК», МФО 300346, код за ), що накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 26.07.2022 (судова справа №761/13252/22, провадження №1-кс/761/7401/2022) у кримінальному провадженні №0000005 від 27.06.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1