КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1930/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Справа № 757/7775/23 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року, щодо

ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, громадянину Республіки Азербайджан, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, терміном 37 днів, тобто до05.04.2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисникОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя не дослідив обставини наявності обґрунтованості підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а саме те, що в матеріалах кримінального провадження, відсутні будь-які фактичні дані, прямі й непрямі докази, щодо причетності ОСОБА_11 до вчинення замаху на вбивство ОСОБА_15 .

В повідомленні про підозру не зазначено про наявність події злочину. Тобто, ОСОБА_16 незаконно затриманий та перебуває під вартою за вчинення подій яких не було. До затримання ОСОБА_17 05.01.2023, у кримінальному провадженні навіть потерпілого не було.

Слідчим та прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу зазначена неправдива інформація про те, що показаннями ОСОБА_15 встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_18 .

Також апелянт вказує на те, що ризики на які посилається сторона обвинувачення нічим не обґрунтовані, безпідставні та незаконні й ґрунтуються на припущеннях органу досудового розслідування.

Прокурор та слідчий не довели суду неможливість застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу, при цьому запобіжний захід - тримання під вартою є невмотивовано жорстоким в даній ситуації.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її з наведених в ній обставин, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0001421 від 19.12.2022 за підозрою ОСОБА_19 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку грудня 2022 року (більш точна дата на даний час не встановлена), громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_21 та громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_16 , разом з іншими невстановленими особами, знаходячись у невстановленому на даний час місці, дійшли попередньої змови на вчинення особливо тяжкого злочину, безпосередньо до початку його скоєння та розподілили між собою ролі і узгодили план вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбали знаряддя вчинення умисного вбивства - вогнепальну зброю, та боєприпаси до неї, а також з метою полегшення пересування та спілкування між собою під час вчинення злочину, підшукали та придбали при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах транспортний засіб - легковий автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_22 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_23 та ОСОБА_11 , а також мобільні телефони.

Відповідно до узгодженої домовленості, ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , з метою реалізації спільного злочинного умислу та попередньо розробленого плану направленогона протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб, достеменно знаючи, що ОСОБА_15 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 19.12.2022 до 05.01.2023 використовуючи автомобілі марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 та «FIAT Linea» д.н.з НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 здійснювали візуальне стеження за ОСОБА_15 , очікуючи більш сприятливих обставини для вчинення злочину. Зокрема, згідно розробленого плану з метою досягнення злочинного умислу автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_3 використовувався ОСОБА_21 та ОСОБА_16 , як місце зберігання знаряддя вчинення злочину та візуального спостереження.

Так, 05.01.2023 приблизно о 14 год. 30 хв. з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 на автомобілі марки «FIATLinea» д.н.з НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 прибули до буд. 4-Д розташованого за адресою: вул. Чехова у м. Ірпінь, Київської області та знаходячись у вказаному автомобілі візуально спостерігали і очікували появи ОСОБА_15 .

У подальшому, 05.01.2023 приблизно о 18 год. 15 хв., побачивши ОСОБА_15 , який повертався на власному автомобілі марки «ToyotaLandCruiser» д.н.з. НОМЕР_6 до свого місця проживання за адресою буд. АДРЕСА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , діючи умисно та узгоджено зі своїми співучасниками, виконуючи відведену їм роль, реалізуючи спільний злочинний намір спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , залишаючись в автомобілі марки «FIAT Linea» д.н.з НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , мали намір здійснити постріли з вогнепальної зброї у бік ОСОБА_15 , виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не закінчивши його, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками поліції на місці вчинення злочину.

05.01.2023 о 18 год. 50 хв. в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, затримано ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому 06.01.2023, в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного особливо тяжкого злочину.

06.01.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, відносно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.03.2023.

22.02.2023 заступником Генерального прокурора у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 05.04.2023 включно.

28.02.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 , за погодженням прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_24 підозри за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, з посиланням на докази, що її підтверджують.

Також сторона обвинувачення зазначила, що на даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) дії, які направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, однак для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

- закінчити проведення комплексної судової молекулярно-генетичної, дактилоскопічної, трасологічної та вибухотехнічної експертизи призначеної у кримінальному провадженні, призначеної 12.01.2023, яка на цей час залишається невиконаною;

- закінчити проведення комплексної судової молекулярно-генетичної, дактилоскопічної, трасологічної та холодної зброї експертизи призначеної у кримінальному провадженні 16.01.2023, яка на цей час залишається невиконаною;

- закінчити проведення комплексної судової молекулярно-генетичної, дактилоскопічної, трасологічної та балістичної експертизи призначеної у кримінальному провадженні 16.01.2023, яка на цей час залишається невиконаною;

- після отримання результатів експертиз та об`єктів дослідження вирішити питання, щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних та про необхідність визнання вказаних об`єктів, як речових доказів;

- провести тимчасові доступи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні операторів мобільного зв`язку, а саме інформації щодо телефонних з`єднань підозрюваних, з метою встановлення місця знаходження підозрюваних до та під час вчинення злочину, встановлення інших осіб, причетних до вчинення злочину;

- у порядку, визначеному законодавством, прийняти рішення про розсекречення протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, а також клопотань і ухвал про надання дозволу на їх проведення;

- після розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести їх переклад;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Слідчий також в клопотанні вказав, що також: на теперішній час стосовно підозрюваного продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КГІК України, а саме: підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

28.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Азербайджан, громадянину Республіки Азербайджан, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, терміном 37 днів, тобто до 05.04.2023 року включно.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомоюстатті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_25 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Зокрема, такими доказами є: показання потерпілого ОСОБА_15 , викладені в протоколі допиту від 05.01.2023, інформація, що була виявлена під час огляду мобільних телефонів вилучених у ОСОБА_11 , та яка зафіксована в протоколах оглядів від 06.01.2023 та 02.02.2023; предмети вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_11 під час його затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, що відображено в протоколі затримання від 05.01.2023; предмети, вилучені під час проведення обшуку в транспортному засобі - легковому автомобілі марки «FIAT Linea» д.н.з НОМЕР_4 , що відображено в протоколі обшуку від 06.01.2023; сукупність інших даних та доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_25 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_11 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_24 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованихкримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказам з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Продовжуючи дію відносно підозрюваного ОСОБА_11 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, продовжують існувати.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_16 та відомості про його особу, в їх сукупності.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_11 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання. Врахував тяжкість злочину, конкретні обставини вчинення злочиня, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_11 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Таке обмеження права ОСОБА_11 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скаргибез задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4