У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 Справа №607/1861/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сасово, Рязанської області, російська федерація, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не депутата, працюючого водієм в ТОВ «Волинь Табак», раніше не судимого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2023 року начальник відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000196 від 26 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 25.04.2020, близько 13:10 год. водій ОСОБА_4 , керував технічно справним автомобілем «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 та рухався лівою смугою руху вул. Микулинецька м. Тернопіль, в напрямку вул. Острозького із швидкістю 50 км/год.

Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України).

В цей час проїзну частину дороги вул. Микулинецька, яка має чотири смуги для руху в обох напрямках, за перехрестям із вул. Гребінки, поза межами пішохідного переходу, справа - наліво відносно руху автомобіля «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 в темпі спокійного кроку пересікав пішохід ОСОБА_7 , чим порушив вимоги п. 4.14. (г) ПДР України.

Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , який рухався перед автомобілем «Ford Transit» р.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на нього передньою правою частиною транспортного засобу.

Унаслідок дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння і основи черепа з крововиливом над тверду мозкову оболонку скроневої частки лівої півкулі головного мозку і забиттям його речовини та пневмоцефалією, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння п.п. 2.1.2, 2.1.3 (б) «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

26 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,та існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування або суду. Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право на застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 даного запобіжного заходу, посилаючись на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечили.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000196 від 26 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

На думку слідчого судді, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: витяг з ЄРДР №000196 від 26 квітня 2020 р.; протокол огляду місця ДТП від 25.04.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.04.2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.08.2020 року; висновок СМЕ від 03.09.2020 року; Висновок експерта № 4/6-234/20 від 29.04.2020 року; висновок експерта № 4/6-235/20 від 29.04.2020 року; протокол проведення слідчого експерименту від 30.11.2021 року; висновок експерта № СЕ-19/120-22/1808-ІТ від 21.02.2022 р.; інші матеріали в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діянь потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування клопотання та застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий зазначив, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, існування зазначеного ризику у кримінальному провадженні відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, місце роботи, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є необхідним і що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючому ризику та у повній мірі забезпечити можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Особисте зобов`язання є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: з`являтися до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування, проживання та/або місця роботи;у випадку наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, чи інші документи, які дають право на виїзд з України.

На переконання слідчого судді, покладення на підозрюваного ОСОБА_4 саме таких обов`язків необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючому ризику та ефективності здійснення кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України) та з урахуванням того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру в межах даного кримінального провадження 26 січня 2023 року, тому з урахуванням положень ст. 219 КПК України, строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків слід визначити до 25 березня 2023 року.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування, проживання та/або місця роботи;

- у випадку наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, чи інші документи, які дають право на виїзд з України.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 25 березня 2023 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1