Справа № 346/3981/22
Провадження № 1-кс/346/733/22
У Х В А Л А
про скасування арешту майна

14 листопада 2022 р.м. Коломия Івано-Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Коломия клопотання директора Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО України ОСОБА_3 про часткове скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України по кримінальному провадженню за матеріалами досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000661 від 29.09.2022 року за ч. 1 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
11.11.2022 року директор Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить частково скасувати арешт на автомобіль «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 в частині зберігання та користування, однак залишити арешт в частині відчуження. Повернути та передати вказаний транспортний засіб йому на відповідальне зберігання до прийняття остаточного рішення по справі.
В обґрунтування клопотання директор Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО України ОСОБА_3 зазначив, що протягом тривалого часу являється директором Коломийського МСТК ТСОУ, де здійснюється навчальна їзда громадянами. На початку 2014 року було придбано автомобіль марки «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на установу та на якому здійснювалося навчання. 28.09.2022 року приблизно о 13:40 години рухаючись об`їзною частиною дороги Н-10 навколо м. Коломия із вказаним автомобілем допустив зіткнення автомобіль марки «Рено Мастер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті чого інструктор отримав тілесні ушкодження. Працівниками поліції, належний йому автомобіль після огляду місця події було вилучено та розміщено на спеціальному майданчику з подальшим накладенням арешту слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з метою збереження речових доказів. Вказаний автомобіль за його участі було оглянуто експертом. З урахуванням вказаних обставин вважає, що підстав для подальшого застосування арешту майна в частині користування не має. Посилаючись на норми ст. ст. 167, 170, 174 КПК України, вважає за можливе частково скасувати раніше застосовані заходи, пов`язані із збереженням речових доказів.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати клопотання за його відсутності, не заперечує проти його задоволення, оскільки експертний огляд транспортного засобу проведено.
Старший слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати клопотання за його відсутності у зв`язку із перебуванням за межами міста по службовій необхідності, повідомивши, що із автомобілем марки «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 проведено всі необхідні експертизи та слідчі дії, а тому не заперечує про передачу його на відповідальне зберігання власнику із забороною відчуження.
Директор Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО України ОСОБА_3 до суду не з?явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, одночасно з клопотанням про скасування арешту майна, просив проводити судовий розгляд за його відсутності, оскільки клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовільнити.
Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає зв можливе здійснювати судовий розгляд на підставі долучених до клопотання матеріалів, за відсутності сторін кримінального провадження.
Дослідивши матеріали надані в обґрунтування клопотання, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2022 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на транспортний засіб автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 .
Із змісту ч. 1 ст. 174 КПК України вбачається, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16, згідно якій критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв?язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), «Кривенький проти України» від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07).
З урахуванням позиції прокурора та слідчого, суд приходить до висновку, що необхідності в подальшому застосуванні арешту щодо автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 в частині заборони користування немає. Крім того відповідний висновок можна зробити на тій підставі, що слідчому судді не надано відомостей про те, що вищевказане майно є предметами дослідження будь-якої експертизи.
Оскільки за встановлених обставин може бути не дотриманий справедливий баланс та особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності може понести індивідуальний і надмірний тягар, прихожу до висновку про те, що клопотання директора Коломийського МСТК ТСОУ України ОСОБА_3 слід задовольнити, проте частково, оскільки арешт майна в частині зберігання останнього не застосовувався. Крім того з урахуванням положень ст. 100 КПК України слідчий суддя не вирішує питання щодо повернення органом досудового розслідування у користування законному володільцю транспортних засобів, оскільки скасування арешту майна і є підставою для повернення такого майна.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання директора Коломийського міського спортивно-технічного клубу ТСО України ОСОБА_3 задовольнити частково.
Скасувати арешт майна в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.09.2022 року у справі №346/3981/22, провадження №1-кс346/658/22, а саме: на 1) транспортний засіб автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 ; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 .
У задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді. Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1