Справа №333/2814/23
Пр. №1-кс/333/1286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодження процесуального прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заявлене у кримінальному провадженні № 0000093 від 01 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Боровичі, Щорського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимого, який проходить військову службу на посаді техніка-водія відділу МТЗ військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, у військовому званні старший солдат,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2023 року до суду надійшло дане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

У провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України від 01.06.2022 за № 96 о/с, старший солдат ОСОБА_5 , призначений на посаду техніка-водія відділу МТЗ, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків та на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав вказану посаду.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», структурні підрозділи Збройних Сил України знаходяться у підпорядкуванні центрального органу виконавчої влади і військового управління Міністерства оборони України.

Так, ОСОБА_5 , при вступі до лав Збройних Сил України, відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», склав Військову присягу на вірність народу України та присягнув бути вірними та відданими українському народові, непохитно стояти на сторожі свободи і незалежності української держави, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та неухильно дотримуватися Конституції та законів України.

Перебуваючи на посаді техніка-водія відділу МТЗ військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 знав та розумів, що відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року, на нього, у тому числі, покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог п.п. 2.9 в), 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року:

- 2.9. Водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом … з номерним знаком, що не належить цьому засобу;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7;

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечні наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, тобто діючи зі злочинною недбалістю, вчинив необережний злочин, а саме порушив правила водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілої ОСОБА_7 .

Так, 01 березня 2023 року, о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи транспортною машиною «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на чорному фоні), з встановленими на ній номерами, які не належать вказаній транспортній машині НОМЕР_3 , здійснював рух по проїзній частині пр. Соборного в м. Запоріжжі, з боку вул. Сергія Серікова в напрямку вул. Академіка Амосова, зі швидкістю 80 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час, пішохід ОСОБА_7 перетинала проїзну частину пр. Соборного в м. Запоріжжі зліва направо по напрямку руху транспортної машини «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на чорному фоні), з встановленими на ній номерами, які не належать вказаній транспортній машині НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Під час руху, в районі будинку № 20 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на неї, відповідних заходів до дотримання дозволеного швидкісного режиму та до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та скоїв наїзд на ОСОБА_7 , яка знаходилась на пішохідному переході.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9. в), 12.4., 12.9. б), 18.1., чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, при цьому порушення ним вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху, знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких померла в кареті швидкої медичної допомоги на місці події.

Так, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, що виразилося закритою тупою травмою тулуба, з ушкодженнями внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку.

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, технік-водій відділу МТЗ, старший солдат ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 415 КК України - порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.

19 квітня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- оглядом місця дорожньо-транспортної пригоди;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- оглядом відеозаписів наданих КП «ЦУІТ»;

- слідчим експериментом;

- висновком судово-медичної експертизи від 02.03.2023№ 1205;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 12.04.2023 № СЕ-19/108-23/4113-ІТ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме санкцією статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість усунення наслідків, завданих кримінальним правопорушенням та невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, при обранні запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, ОСОБА_5 зареєстрований на території Чернігівської області, фактично проживає на території м. Києва та, на теперішній час, задіяний при виконанні бойових завдань на території Запорізької області. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, мотивуючи неможливість вчасного прибуття до органу досудового розслідування своїм знаходженням за межами Запорізької області, що, в умовах воєнного стану, буде складно швидко перевірити та встановити дійсне місце знаходження підозрюваного.

На підставі вищевикладеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вислухавши доводи слідчого, який наполягав на задоволенні даного клопотання, думку прокурора, який підтримав дане клопотання, підозрюваного та його захисника, які не заперечували проти задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали справи у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання відносно обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання.

Судом встановлено, що 01 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України (кримінальне провадження № 0000093).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором, оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень та долучено розпис підозрюваного про вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання, а також копії матеріалів, які обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

19 квітня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Відповідно ч.1 ст. 177 Кримінально процесуального кодексу України метою застосування допоміжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чи: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, я якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 Кримінально процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Надані слідчим матеріали підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, за яке законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років. ОСОБА_5 зареєстрований на території Чернігівської області, фактично проживає на території м. Києва та, на теперішній час, задіяний при виконанні бойових завдань на території Запорізької області.

З урахуванням вищенаведеного, слідча суддя погоджується з доводами слідчого, що підозрюваний може переховуватися від суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, мотивуючи неможливість вчасного прибуття до органу досудового розслідування своїм знаходженням за межами Запорізької області, що, в умовах воєнного стану, буде складно швидко перевірити та встановити дійсне місце знаходження підозрюваного.

З урахуванням особи підозрюваного, який має досить стійкі соціальні зв`язки, слідча суддя погоджується з доводами слідчого, що заявлений ним запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, зможе запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодження процесуального прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заявлене у кримінальному провадженні № 0000093 від 01 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити повністю.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, починаючи з дня винесення цієї ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за кожною вимогою;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3)утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_9 з приводу кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Ухвала діє до 18.06.2023 р.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093.

Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1