справа № 631/139/23
провадження № 1-кп/631/76/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників

обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/139/23 (провадження № 1-кп/631/76/23) за кримінальними провадженнями, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 11 листопада 2022 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старовірівка, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Забаріно, Зачепилівського району, Харківської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2022 року, близько 21 години 00 хвилин, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибули до території приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи виниклий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із проникненням до житла, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введений на території України, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за попереднім розподілом ролей ОСОБА_4 переліз через паркан домоволодіння, після чого відчинив хвіртку ОСОБА_5 , таким чином останні проникли на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , через не замкненні двері, зайшли до житлового будинку, де в цей час спав ОСОБА_8 . Перебуваючи в приміщенні будинку, діючи за раніше заготовленим планом дій, ОСОБА_5 підійшов до ліжка ОСОБА_8 та натягнув ковдру останньому на обличчя, щоб той не міг побачити їх, та разом з ОСОБА_4 зв`язали ОСОБА_8 руки, щоб останній не міг чинити опору. Після цього, ОСОБА_5 залишився в кімнаті з ОСОБА_8 та утримував його фізично, а ОСОБА_4 , в свою чергу, оглядав будинок з метою знаходження грошових коштів чи матеріальних цінностей. Не знайшовши грошових коштів, ОСОБА_4 намагаючись добути інформацію від ОСОБА_8 неодноразово заходив до кімнати, де ОСОБА_5 утримував потерпілого, та наносив йому удари кулаком руки по обличчю та тулубу, спричинивши при цьому ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, які виразились в тупій травмі грудної клітини з ушкодженням на шкіряних покривах, переломах 9 ребра справа, 8, 9, 10 та 11 ребер зліва зі зміщенням відломків, двобічному пневмотораксі. Після того, як ОСОБА_4 повністю оглянув будинок та грошей не виявив, то щоб не покидати будинок з порожніми руками, останній підготував для виносу 28 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом 1 літр кожна, на загальну вартість 1596 гривень 00 копійок, алкогольний напій виготовлений в домашніх умовах, об`ємом 20 літрів, вартість якого в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, та 5 кілограм 325 грам тютюну, вартістю 958 гривень 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2554 гривні 50 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника ОСОБА_6 повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, винним себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно скоїв інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні в присутності свого захисника ОСОБА_7 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, винним себе у скоєному визнав повністю, пояснивши, що дійсно скоїв інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченими своєї провини, а також те, що жоден із обвинувачених не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння ними змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачені не оспорюють фактичних обставин у справі, висловила думку про недоцільність досліджування під час судового розгляду справи усіх доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому приписами Кримінального процесуального кодексу України порядку. На адресу суду потерпілий надав заяву, що була зареєстрована за вхідними № 689/23-вх. від 02 лютого 2023 року, відповідно до якої просив розгляд кримінального провадження по суті здійснювати за його відсутності, зазначивши, що визначення міри покарання залишає на розсуд суду.

В судовому засіданні у порядку, передбаченому статтею 325 Кримінального процесуального кодексу України, судом, з урахуванням думки учасників судового провадження, було вирішено питання про проведення судового розгляду без участі потерпілого, адже є можливим за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, з огляду на те, що цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлений не був.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь - якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому їм органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ними діяння, підтвердженням ними фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, суд відповідно до приписів статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинувачених, дослідженням зібраних досудовим слідством доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинувачених, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат, а також матеріалів, що характеризують особу кожного з них.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, в рішенні від 19 жовтня 2006 року у справі «Коваль проти України», відповідно до пункту 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Також, в рішеннях від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» та від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України» зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80 відповідно).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин та відображеного алгоритму учинив разом із ОСОБА_5 розбійний напад на ОСОБА_8 . Так, 10 листопада 2022 року до нього додому прийшов ОСОБА_5 , з яким вони розпивали алкогольні напої на літній кухні. Через деякий час, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, вони вирішили піти до ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами, оскільки останній виготовляв спиртні напої в домашніх умовах. Близько 21 години 00 хвилин вони підійшли до домоволодіння потерпілого, де ОСОБА_4 переліз через паркан та відкрив хвіртку ОСОБА_5 , щоб той зайшов до подвір`я. Потім обвинувачені зайшли до будинку, двері до якого були відчинені, та направились до кімнати, де відпочивав ОСОБА_8 . За попередньою домовленістю ОСОБА_5 підійшов до ліжка потерпілого та накрив його голову ковдрою, щоб останній не міг їх бачити. Як вказав ОСОБА_4 , потім вони зв`язали ОСОБА_8 руки шнуром від якогось побутового приладу, щоб той не міг зняти ковдру з голови та чинити опір. ОСОБА_5 залишився сидіти біля потерпілого, а ОСОБА_4 пішов по кімнатам будинку шукати гроші та цінні речі. Обійшовши кімнати та не знайшовши цінних речей, ОСОБА_4 зайшов до кімнати, де ОСОБА_5 утримував ОСОБА_8 та наніс останньому від 2 до 4 ударів кулаком правої руки по тулубу, з метою з`ясування у потерпілого інформації стосовно місцезнаходження цінних речей та коштів. Потім ОСОБА_4 знову пішов по кімнатах, але цінних речей та коштів не знайшов. Після цього обвинувачений вирішив забрати соняшникову олію у літрових пляшках, тютюн, що знаходився у відрі та алкогольні напої, які знаходились у 2 пляшки, ємкістю по 10 літрів. Все награбоване він виніс за двір та коли вийшов за двір ОСОБА_5 , вони поділили викрадене майно та розійшлись по домівках. 12 листопада 2022 року викрадені речі були вилучені у нього працівниками поліції. У вчинені кримінального правопорушення обвинувачений щиро кається та запевнив суд, що зробив для себе належні висновки.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами та кваліфікацією своїх дій.

Тим самим, суд констатує, що обвинувачений надав суду показання в яких підтвердив в повній мірі обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому, запевнивши суд, що у подальшому такого роду проступків він не допустить та дуже шкодує про свій вчинок.

Обвинувачений указав, що дійсно за наведеного в обвинувальному акті алгоритму дій учинив разом із ОСОБА_4 напад на потерпілого ОСОБА_8 . Так, вечором 10 листопада 2022 року він прийшов додому до ОСОБА_4 , де під час спільного вживання алкогольних напоїв, останній запропонував піти до домоволодіння ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами, оскільки зі слів ОСОБА_4 той виготовляв спиртні напої та продавав їх, а отже у нього були кошти. Як пояснив ОСОБА_5 , після розпиття горілки, вони пішли до домоволодіння, раніше не знайомого йому ОСОБА_8 . Підійшовши до будинку ОСОБА_4 переліз через паркан та відкрив йому хвіртку. Зайшовши до подвір`я обвинувачені підійшли до будинку, двері якого не були зачинені на запираючий пристрій. Зайшовши до будинку, вони направились до кімнати, де відпочивав ОСОБА_8 та обвинувачений, відповідно до раніше визначеній домовленості, підійшов до ліжка потерпілого та накрив його голову ковдрою, щоб останній не міг їх бачити та не впізнав ОСОБА_4 , з яким він раніше був знайомий. Потім разом з ОСОБА_4 зв`язали потерпілому руки, щоб він не міг зняти ковдру з голови та чинити опір. ОСОБА_5 залишився в кімнаті з потерпілим, а ОСОБА_4 , в цей час, пішов до інших кімнат шукати гроші та цінності. Обійшовши кімнати та не знайшовши цінних речей, ОСОБА_4 повернувся до кімнати, де перебував ОСОБА_8 та наніс останньому декілька ударів коліном по обличчю та кулаком по тулубу, з метою отримання інформації про місцезнаходження грошей. Потім ОСОБА_4 знову пішов шукати цінності, але цінних речей та коштів не знайшов. В цей час ОСОБА_5 зрозумів, що ніяких коштів у будинку не має та запропонував піти, але щоб не уходити з пустими руками ОСОБА_4 виніс з будинку за двір соняшникову олію у літрових пляшках, тютюн та спиртні напої. ОСОБА_5 розв`язав руки ОСОБА_8 та наказав йому сидіти, поки обвинувачені не залишать його домоволодіння. За межами домоволодіння обвинувачені поділили викрадене майно та розійшлись по домівках. 12 листопада 2022 року викрадені речі ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції, які прийшли до нього.

У вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 щиро розкаюється та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, запевнивши суд, що такого більше ніколи не допустить та зазначивши, що йому соромно за свій вчинок.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився зі всіма доказами у кримінальному провадженні, що були зібрані в процесі досудового розслідування і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Покази обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин, добровільності та істинності їх позицій.

Згідно із статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, про це наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі з єдиним унікальним № 154/3213/16.

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина 2 статті 84 Кримінального процесуального кодексу України).

В даній справі, з досліджених у судовому засіданні, у порядку статті 358 Кримінального процесуального кодексу України, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо, у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертами досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку § 3 Глави 28 Розділу ІV Кримінального процесуального кодексу України, в їх системному зв`язку, встановлено наступне.

11 листопада 2022 року ОСОБА_10 надала старшому слідчому Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції ОСОБА_11 письмовий дозвіл на проведення співробітникам поліції огляду території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11 листопада 2022 року, та фототаблиці до нього на 23 аркушах з 45 фотографій, складеного старшим слідчим Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_11 , в період часу з 09 години 40 хвилин до 11 години 54 хвилин на підставі заяви ОСОБА_10 , у відповідності до статтей 104, 105, 106, 223, 233, 234, 237 Кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за участю спеціаліста ОСОБА_14 , а також власника (користувача) приміщення ОСОБА_10 , із застосуванням фотозйомки на фотоапарат «PANASONIС» було проведено огляд території приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Як вказано у протоколі, по периметру територія огороджена дерев`яним парканом, на території мається жила споруда та споруда господарського типу. Будинок складається з п`яти кімнат, коридору та ванної кімнати. В кімнаті № 1 з лівого боку розташоване ліжко. На момент огляду на підодіяльнику виявлено плями бурого кольору. На вказаному ліжку, а точніше на дерев`яному бильці виявлено відсутність його верхньої частини. Далі ця частина виявлена в коридорі за дверима. В кімнаті № 2 з лівого боку знаходиться ліжко, далі вздовж стіни навпроти розміщено ще три ліжка. На момент огляду на вказаних ліжках виявлено килими. В кімнаті № 3 порядок не порушено. В кімнаті № 4 знаходиться дерев`яна шафа, на момент огляду дверцята якої відчинені, на дзеркальній поверхні дверцят виявлено три сліда пальців рук. В кімнаті № 5 розташований дерев`яний стіл, біля якого на підлозі виявлено частину сліду від взуття.

Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими без будь яких зауважень та в цілому відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення.

12 листопада 2022 року ОСОБА_15 надала слідчому Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_16 письмовий дозвіл на проведення співробітникам поліції огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 12 листопада 2022 року, складеного слідчим Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_16 , в період часу з 20 години 07 хвилин до 20 годину 27 хвилин на підставі заяви ОСОБА_15 , у відповідності до статтей 104, 105, 106, 223, 234, 237 Кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , за участю власника (користувача) приміщення ОСОБА_15 , із застосуванням мобільного телефону «SAMSUNG», було проведено огляд території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Як вказано у протоколі, об`єктом огляду є одноповерховий житловий будинок, вхід до якого здійснюється через металеві двері, які на момент огляду були відчиненні. При вході розташована кухня, де в лівому дальньому куті виявлено пляшку соняшникової олії, об`ємом 1 літр, у кількості 5 штук. У правому дальньому куті кухні за столом виявлено пляшку, об`ємом 6 літрів з прозорою речовиною з різким запахом етилового спирту. Також на кухні зліва знаходиться шафа, де на передній полиці виявлено будівельні рукавиці чорного кольору у кількості 2 штуки. Зліва в кухні знаходиться вхід до спальної кімнати, при вході до якої прямо розташовується ліжко, посередині кімнати стоїть комод, на якому знаходиться телевізор. У лівому та правому дальньому куті розташовані шафи. При огляді шафи у правому дальньому куті на верхній полиці виявлено покривало, в якому знаходиться речовина рослинного походження, схожа на тютюн. Виявлене під час огляду майно вилучено, а саме: речовину рослинного походження, схожу на тютюн; пляшку соняшникової олії, об`ємом 1 літр, у кількості 5 штук; пляшку об`ємом 6 літрів з прозорою речовиною з різким запахом етилового спирту; рукавиці будівельні чорного кольору у кількості 2 штук.

Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими без будь яких зауважень та в цілому відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення.

З заяви, написаної власноруч ОСОБА_5 12 листопада 2022 року на ім`я слідчого Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_16 , вбачається, що останній добровільно видає працівникам поліції майно, що було викрадено 10 листопада 2022 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12 листопада 2022 року та фототаблиці до нього на 1 аркуші з 1 фотографій, складених слідчим Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_16 , в період часу з 19 години 27 хвилин до 19 години 42 хвилини, у відповідності до статтей 104, 105, 106, 223, 234, 237 Кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , із застосуванням мобільного телефону «SAMSUNG», було проведено огляд відкритої ділянки місцевості за координатами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Під час огляду ОСОБА_5 вказав на місце, де перебуває пластикова пляшка без маркування. Пляшка знаходилась на землі, вкритій листям. Кришка від пляшки знаходилась окремо на відстані 2 метрів. Вході огляду прозору пляшку без маркування було вилучено.

12 листопада 2022 року ОСОБА_19 надала старшому слідчому Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції ОСОБА_11 письмовий дозвіл на проведення співробітникам поліції огляду її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з протоколу огляду місця події від 12 листопада 2022 року, складеного старшим слідчим Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_11 , в період часу з 19 години 38 хвилин до 20 години 10 хвилин, у відповідності до статтей 104, 105, 106, 223, 233, 234, 237 Кримінального процесуального кодексу України, в присутності понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , із застосуванням мобільного телефону «Redmi Note 7» було проведено огляд приміщення господарської будівлі (сінник), який розташований за адресою: АДРЕСА_4 . На момент огляду споруда з дерев`яних дощок, тильна сторона відсутня, де знаходиться копна з сіном, в якій на момент огляду виявлено полімерну пляшку, об`ємом 10 літрів, з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю, мішок білого кольору, в якому знаходиться господарська сумка з подрібненою речовиною зеленого кольору, візуально схожа на тютюн та 17 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом 1 літр кожна.

Вказаний протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, а також понятими без будь яких зауважень та в цілому відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України в частині питання його оформлення.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_22 від 15 листопада 2022 року у межах справи № 626/2144/22 надано дозвіл на проведення огляду (за правилами обшуку) 12 листопада 2022 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_3 , з метою своєчасного відшукування та вилучення предметів, запобігання їх знищення, виявлення та фіксування відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_22 від 15 листопада 2022 року у межах справи № 626/2144/22 надано дозвіл на проведення огляду (за правилами обшуку) 12 листопада 2022 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , з метою своєчасного відшукування та вилучення предметів, запобігання їх знищення, виявлення та фіксування відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_11 від 11 листопада 2022 року частину підковдри зі слідами бурого кольору, дерев`яну частину від ліжка, білий мішок зі слідами речовини бурого кольору, медичний шприц, 3 відрізка липкої стрічки зі слідами пальців рук визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Постановами слідчого Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 12 листопада 2022 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні: речовину рослинного походження, схожу на табак; пляшку об`ємом 1 літр з соняшниковою олією, у кількості 5 штук; пляшку об`ємом 6 літрів з прозорою речовиною та різким запахом етилового спирту; рукавиці будівельні чорного кольору у кількості 2 штук, що були вилучені в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Також визнано речовими доказами: прозору пластикову пляшку без маркування, об`ємом 10 літрів, яка була вилучена в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за географічними координатами «49.5566159, 35.7757846», та 17 пляшок із олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 10 літрів, з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору візуально схожу на тютюн. Вирішено помістити вилучене майно на зберігання до камери схову речових доказів Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, із забороною вчинення дій, направлених на передачу, користування та/або розпорядженням вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_22 від 16 листопада 2022 року у межах справи № 626/2144/22 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 5 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 6 літрів з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору, візуально схожу на тютюн, рукавиці будівельні чорного кольору у кількості 2 штук, прозору пластикову пляшку, що були вилучені в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_22 від 16 листопада 2022 року у межах справи № 626/2144/22 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 17 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 10 літрів з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору, візуально схожу на тютюн, що були вилучені в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за адресою: Харківська область, Красноградський район, село Старовірівка, вулиця Лермонтова, будинок № 12-а.

Відповідно до висновку експерта № 12-14/118-КР/22, складеного 21 листопада 2022 року судово-медичним експертом Красноградського відділення КЗОЗ ХОБСМЕ ОСОБА_23 , у ОСОБА_8 , 1935 року народження, виявлено наступні тілесні ушкодження: чисельні синці обличчя, шиї, грудної клітини, живота, верхніх кінцівок, садна верхніх кінцівок. Сінці утворились від прямої дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних властивостей. Садна утворились від дії тупих твердих предметів по механізму «удар-тертя-тертя-ковзання».

Ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_22 від 07 грудня 2022 року у межах справи № 626/2144/22 надано тимчасовий доступ до документів, шляхом отримання медичної документації та рентгенологічних знімків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходив лікування з 11 листопада 2022 року по 15 листопада 2022 року в хірургічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Красноградська районна лікарня».

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, складених 08 грудня 2022 року старшим слідчим Слідчого відділу Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_11 , в Комунальному некомерційному підприємстві «Красноградська районна лікарня» вилучено медичну картку стаціонарного хворого № 6164 на ім`я ОСОБА_8 з рентгенологічними знімками на ім`я останнього.

З висновку експерта № 12-23/38-КР/22, складеного 12 грудня 2022 року судово-медичним експертом Красноградського відділення КЗОЗ ХОБСМЕ ОСОБА_23 , у ОСОБА_8 , 1935 року народження, мають місце: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини, перелом 9 ребра справа, 8, 9, 10, 11 ребер зліва зі зміщенням відломків, двосторонній пневмоторакс, підшкірна емфізема зліва, чисельні синці обличчя, шиї, грудної клітини, живота, верхніх кінцівок, садна верхніх кінцівок. 3 приводу пневмотораксу 11 листопада 2022 року ОСОБА_8 було проведено операцію дренування

грудної порожнини по Бюлау. Синці утворились від прямої дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженні своїх індивідуальних властивостей. Садна утворились від дії тупих твердих предметів по механізму «удар-тертя-тертя-ковзання». Тупа травма грудної клітини з ушкодженнями на шкіряних покривах, переломи ребер, двобічним пневмотораксом утворились від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя згідно пунктів 2.1.1. «а», 2.1.2, 2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синці, садна як окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, згідно пунктів 2.3.2 «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6. У зв`язку з тим, що синці охоплюють декілька ділянок тіла, встановити точну кількість ушкоджень не являється можливим.

Відповідно до висновку експерта № 12-23/40-КР/22, складеного 28 грудня 2022 року судово-медичним експертом Красноградського відділення КЗОЗ ХОБСМЕ ОСОБА_23 , на підставі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_8 , 1935 року народження, у нього мають місце: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини, перелом 9 ребра справа, 8, 9, 10, 11 ребер зліва зі зміщенням відломків, двосторонній пневмоторакс, підшкірна емфізема зліва, чисельні синці обличчя, шиї, грудної клітини, живота, верхніх кінцівок, садна верхній кінцівок. З приводу пневмотораксу 11 листопада 2022 року йому було проведено операцію дренування грудної порожнини по Бюлау. Синці утворились від прямої дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженні своїх індивідуальних властивостей. Садна утворились від дії тупих твердих предметів по механізму «удар-тертя-тертя-ковзання». Тупа травма грудної клітини з ушкодженнями на шкіряних покривах, переломи ребер, двобічним пневмотораксом утворились від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) та по ступеню тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя згідно пунктів 2.1.1. «а», 2.1.2, 2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, синці, садна як окремо, так і в сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень, згідно пунктів 2.3.2 «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6. У зв`язку з тим, що синці охоплюють декілька ділянок тіла, встановити точну кількість ушкоджень не являється можливим. Покази ОСОБА_8 дані ним в протоколі допиту потерпілого від 11 листопада 2022 року та протоколі додаткового допиту потерпілого від 19 листопада 2022 року, про спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_5 , дані ним в протоколі допиту підозрюваного від 13 листопада 2022 року, про спосіб спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , не можуть бути оцінені в зв`язку з тим, що з його слів, він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_5 , дані ним в протоколі допиту підозрюваного від 13 листопада 2022 року, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 в частині нанесення тілесних ушкоджень в ділянку голови та грудної клітини, не протирічать даним отриманим при проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 05 грудня 2022 року, про спосіб спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не можуть бути оцінені в зв`язку з тим, що з його слів, він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_5 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 05 грудня 2022 року, про спосіб спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в частині нанесення тілесних ушкоджень в ділянку голови та тулуба, не протирічать даним отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_4 дані ним в протоколі допиту підозрюваного від 13 листопада 2022 року про спосіб спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в ділянку тулуба, не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 . В протоколі допиту ОСОБА_4 відсутні будь-які дані про нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_4 дані ним під час проведення слідчого експерименту 18 листопада 2022 року про спосіб спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 в ділянку грудної клітини, не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 . Покази ОСОБА_4 дані ним під час проведення слідчого експерименту 18 листопада 2022 року про спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ОСОБА_8 в ділянку корпусу, не протирічать даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 3762/22 від 19 грудня 2022 року, складеного судовим експертом ОСОБА_24 , визначено ринкову вартість досліджених об`єктів станом на 10 листопада 2022 року, а саме: 28 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом 1 літр кожна 1596 гривень 00 копійок, розсипний тютюн (самосад), вагою 5 кілограм 325 грам 958 гривень 50 копійок, 20 літрів алкогольного напою виготовленого в домашніх умовах визначити вартість неможливо за відсутністю необхідних вихідних даних. Загальна вартість об`єктів дослідження становила 2554 гривні 50 копійок.

Надаючи оцінку саме цим письмовим доказам суд відмічає таке.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Кримінального процесуального кодексу України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При цьому, згідно положень статті 87 Кримінального процесуального кодексу України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вивчивши надані суду протоколи слідчих дій встановлено, що під час їх складання істотних порушень вимог статтей 87, 103 104, 223, 228, 237 Кримінального процесуального кодексу України не установлено, а тому сприймати, ці докази, як неналежні, чи не допустимі передумов немає.

Також слід відмітити, що усі ці протоколи є за своєю суттю є протоколами огляду, тобто являються слідчими діями у розумінні норм Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (частина 1 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України).

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (частина 2 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 237 Кримінального процесуального кодексу України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При огляді слідчий має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, згідно частини 1 статті 99 Кримінального процесуального кодексу України, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Тобто, у цій ситуації, вимоги статті 237 Кримінального процесуального кодексу України дотримано, адже у всіх випадках слідчими проводилися огляди з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, та у ході такого огляду здійснено відповідну фіксацію їх змісту, що прямо кореспондується з нормами статті 223 Кримінального процесуального кодексу України, адже такі слідчі (розшукові) дії є діями, які були спрямовані на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Як наслідок, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, підтверджуються обставини регламентовані статтею 91 наведеного кодифікованого закону України.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інкримінованого їм в вину кримінального правопорушення, оскільки вони дійсно своїми умисними діями скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

При кваліфікації дій обвинувачених, суд ураховує, що Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

Як вказав Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах проти власності» указано. що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Згідно зі статтею 26 Кримінального кодексу України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

В той же час відповідно до приписів частини 2 статті 28 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України і правильно кваліфіковані як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України і правильно кваліфіковані як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України, для виходу за межі висунутих обвинувачень, чи їх зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочинів, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційного працевлаштування не має, не одружений, неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має. Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, зі слів хронічних хвороб не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, до осіб з інвалідністю не відноситься. Має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_4 , де характеризується формально. До кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується вперше, що вбачається із довідки ОСК Головного управління Національної поліції України в Харківській області № 16-14112022/63210 від 14 листопада 2022 року.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини та щире каяття, що проявилось у правдивій розповіді суду про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, регламентованих пунктом 1 частиною 2 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України щодо події кримінального правопорушення та висловлення жалю з приводу вчиненого й осуд своєї поведінки, а також всебічне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Положеннями статті 50 Кримінального кодексу України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині.

Первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання та позитивно або негативно характеризують особу винного.

Отже, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 50 та статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до особливо тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальну суму викраденого майна, те, що обвинувачений завдану потерпілому шкоду не відшкодував, враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та повністю визнав свою провину і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, а також враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 8 років 5 місяців, й вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених санкцією частини 4 статті 187 Кримінального кодексу України з конфіскацією майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог статті 75 Кримінального кодексу України, або ж застосування положень статті 69 чи норм статті 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 Кримінального кодексу України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо визначення міри покарання ОСОБА_5 та визначаючи ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим скоєно особливо тяжкий злочин, кримінальна відповідальність за який передбачена частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_5 офіційного працевлаштування не має, на життя заробляє випадковими заробітками, не одружений, але зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах, неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має. Стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний, зі слів хронічних хвороб не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, до осіб з інвалідністю не належить. ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , місцем реєстрації є адреса: АДРЕСА_1 , де характеризується формально.

В обвинувальному акті є посилання на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, а саме: вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 серпня 2005 року за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України з призначенням покарання з урахуванням статті 70 Кримінального кодексу України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням положень статтей 75 та 76 Кримінального кодексу України про звільнення від відбуття покарання з іспитовим строк 1 рік; вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06 жовтня 2014 року за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; звільнений умовно-достроково 15 серпня 2016 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 серпня 2016 року, не відбута частина 9 місяців 9 днів.

З цього приводу слід зазначити, що приписами частини 1 статті 88 Кримінального кодексу України передбачено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Як визначено у пункті 8 статті 89 Кримінального кодексу України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення

Відповідно до частини 3 статті 90 Кримінального кодексу України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

При цьому, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим. Зазначений висновок зроблений колегією суддів Другою судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2020 року у справі з єдиним унікальним № 344/8485/18 (провадження № 51-4529км19).

В даному випадку судимість ОСОБА_5 була погашена 15 серпня 2022 року, а інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення вчинене 10 листопада 2022 року, отже з огляду на приписи статтей 89 та 90 Кримінального кодексу України останній вважається таким, що не має судимості, тому неправильним є посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання вини та щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття в даному випадку полягає у визнанні в суді обставин регламентованих пунктом 1 частини 2 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі часу, місця, способу вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки.

Активне сприяння розкриттю злочину виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, а також добровільній видачі викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом із тим, суд не вбачає підстав, для визнання обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів, як вказано у обвинувальному акті, виходячи з наступного.

У статті 34 Кримінального кодексу України вказано, що рецидивом кримінальних правопорушень є вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення та відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність,сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» згідно зі статтею 34 Кримінального кодексу України рецидивом […] визнається вчинення нового умисного злочину (нині в Кримінальному кодексі України ідеться про кримінальне правопорушення) особою, яка має судимість за умисний злочин (нині в Кримінальному кодексі України ідеться про кримінальне правопорушення), оскільки відповідно до частини першої статті 88 Кримінального кодексу України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Як вже зазначалося вище на момент вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 у відповідності до приписів статті 89 Кримінального кодексу України вважався таким, що не має судимості, а отже мовити про наявність у нього рецидиву злочину, передумов не має.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до особливо тяжкого злочину, особу винного, який повністю визнав свою провину і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України у виді 8 років 5 місяців позбавлення волі.

Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідно призначити ОСОБА_5 покарання в мінімальних межах, встановлених санкцією частини 4 статті 187 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог статті 75 Кримінального кодексу України, або ж застосування положень статті 69 чи норм статті 69-1 даного Кодексу до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 Кримінального кодексу України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Дані покарання, що призначаються обвинуваченим, на переконання суду, відповідатимуть його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Тим паче, вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, що був обраний обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги статтей 131 132, 177, 178 Кримінального процесуального кодексу України, та даних про їх особу слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 термін їх попереднього ув`язнення, з 13 листопада 2022 року до набрання вироком законної сили.

Питання щодо арешту майна, накладеного на стадії досудового розслідування, суд вирішує у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вказано у обвинувальному акті під час досудового розслідування кошти на проведення експертиз не витрачались.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України, керуючись статтями 12, 26, 28, 34, 50, 63, 65 67, 88, 89, 90, частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, а також статтями 84, 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частино 2 статті 124, частиною 1 статті 126, статтями 131 132, 177, 178, 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 3 (три) місяця із конфіскацією майна.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосований відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та фактичного затримання, тобто з 13 листопада 2022 року, зарахувавши час попереднього ув`язнення день за день.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 3 (три) місяця із конфіскацією майна.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та фактичного затримання, тобто з 13 листопада 2022 року, зарахувавши час попереднього ув`язнення день за день.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000722, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року: частину підковдри зі слідами бурого кольору, дерев`яну частину від ліжка, білий мішок зі слідами речовини бурого кольору, медичний шприц, три відрізка липкої стрічки зі слідами пальців рук, рукавиці будівельні чорного кольору у кількості 2 штук, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області знищити, після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000722, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2022 року: речовину рослинного походження, схожу на тютюн; пляшку об`ємом 1 літр з соняшниковою олією, у кількості 5 штук; пляшку об`ємом 6 літрів з прозорою речовиною та різким запахом етилового спирту; прозору пластикову пляшку без маркування, об`ємом 10 літрів; 17 пляшок із олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 10 літрів, з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору візуально схожу на тютюн, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області, постановленої 16 листопада 2022 року у справі з єдиним унікальним № 626/2144/22, на майно, що було тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: п`ять пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 6 літрів з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору, візуально схожу на тютюн, рукавиці будівельні чорного кольору у кількості 2 штук, прозору пластикову пляшку, скасувати.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області, постановленої 16 листопада 2022 року у справі з єдиним унікальним № 626/2144/22, на майно, що було тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 12 листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: 17 пляшок з олією під назвою «Gwoon», об`ємом по 1 літру кожна; полімерну пляшку об`ємом 10 літрів з речовиною, яка має специфічний запах алкоголю; одну господарську сумку із подрібненою речовиною зеленого кольору, візуально схожу на тютюн, скасувати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та їх захисникам, потерпілому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1