КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/924/2023 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7

підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.02.2023 року включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою:АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року та змінити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що повідомлена підозра необґрунтована, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України знаходиться кримінальне провадження №0001635 від 17.11.2021 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після встановлення 24.02.2022 збройними формуваннями РФ загального контролю на частині території Херсонської області з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ, державними органами і структурами РФ, функціонально відповідальними за управління тимчасово окупованими територіями, створено підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували властиві органам державної влади та органам місцевого самоврядування функції, у тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Встановлено, що під час окупації військовослужбовцями збройних сил російської федерації окремих районів Херсонської області 27.05.2022 відповідно до наказу окупаційної адміністрації, а саме указу так званого «Главы Военно-гражданской администрации Херсонской области» №50-р «О создании государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» створено так зване «Государственное унитарное предприятие «Херсонська железная дорога».

В подальшому, 27.06.2022 відповідно наказу так званого «Директора Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога ОСОБА_10 » від 27.06.2022 № 7 «По факту создания государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» будівлі, рухоме та нерухоме майно, іншу власність ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» вважаються власністю так званого «государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога».

При цьому, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим слідством дату та час, у період з червня 2022 року по 11 листопада 2022 року та при невстановлених досудовим слідством обставинах добровільно допомагала державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора налагоджувати та забезпечувати функціонування залізничного транспорту на окупованій території для його використання на користь останніх.

Так, колишня диспетчер Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» громадянка України ОСОБА_8 з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, діючи умисно на шкоду національним інтересам України, пропагувала ідеї «руського миру» у середовищі співробітників залізничного транспорту на території Херсонської області, підбурюючи останніх до надання підтримки, сприяння та співпраці із збройними силами РФ та представниками окупаційної адміністрації РФ, тобто з державою-агресором.

За вчинення вказаних дій представники окупаційної адміністрації держави-агресора 07.06.2022 призначили ОСОБА_8 на посаду так званого начальника «Межрегионального предприятие промышленого железнодорожного транспорта» у створеному псевдопідприємстві залізничного транспорту «Унитарное предприятие «Херсонська железная дорога»».

У подальшому, перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_8 продовжила дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, окупаційній адміністрації держави-агресора шляхом проведення зборів працівників Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЖТ», де закликала присутніх осіб до зайняття посад у підприємстві, утвореному окупаційною владою, надавши зразок відповідної заяви на ім`я директора, незаконно створеного окупаційною владою підприємства «Унитарное предприятие «Херсонська железная дорога» та обіцяла високу заробітну плату у російських рублях.

У подальшому, з метою забезпечення діяльності так званого «Унитарного предприятия «Херсонська железная дорога» ОСОБА_8 особисто здійснювала виплати заробітної плати готівкою у російських рублях.

Також, на виконання наказу № 7 від 27.06.2022 так званого «Директора ГУП «Херсонская железная дорога ОСОБА_10 » «По факту создания ГУП «Херсонская железная дорога», яким привласнено рухоме та нерухоме майно Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЖТ», надавала вказівки на ремонт тепловозів, які перебували на балансі Херсонської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЖТ» з подальшим переданням окупаційній владі.

28 грудня 2022 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

29 грудня 2022 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у якому зазначено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку РФ підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди Україні, стала на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - допомоги (пособництва) державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

30.12.2022 рокуслідчий 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри про вчинення останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України,неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.02.2023 року включно.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а відтак доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри, є, на думку колегії суддів, передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Відтак ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КК України колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.02.2023 року включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4