Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1010/22
В И Р О К
Іменем України

15 листопада 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000248, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.10.2022 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не маючого, участі в АТО та ООС не брав, перебуває на військовому обліку, раніше неодноразово судимий, останні рази:
26.03.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки;
26.11.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Гребінківського районного суду від 26.03.2012 остаточно засуджений до 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі;
28.08.2014 ухвалою Березанського міського суду Київської області, на підставі ст. 82 КК України замінено позбавлення волі на 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів обмеження волі; 05.11.2015 звільнений умовно-достроково із невідбутим терміном покарання 6 (шість) місяців 10 (десять) днів;
16.06.2016 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Гребінківського районного суду від 26.11.2012 та остаточно засуджено до 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі;
28.11.2016 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України частково приєднано покарання по вироку Гребінківського районного суду від 16.06.2016 та остаточно засуджений до 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. 20.11.2017 звільнений умовно-достроково із невідбутим терміном покарання 4 (чотири) місяці 8 (вісім) днів;
19.10.2021 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) місяців арешту,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:
В середині квітня 2022 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в пасажирському вагоні приміського електропотязі, який на той час знаходився на зупинці «станція Гребінка» за адресою: вул. Магістральна, 37, м. Гребінка Полтавської області під сидінням вагону знайшов пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 12 жовтня 2013 року Пенсійним фондом України на ім`я та прізвище ОСОБА_6 , яке вирішив принести додому та залишити в себе з метою подальшого підроблення.
В подальшому в середині квітня точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , умисно, з метою пільгового безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті перебуваючи за власним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливими мотивами, власноручно підробив пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 12 жовтня 2013 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_6 а саме: змінив першо початкові реквізити, вклеївши в нього фото зі своїм зображенням.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у підробленні офіційного документу, який видається установою і який надає права, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.358 КК України і викладеного в обвинувальному акті від 02.11.2022 року, не заперечував щодо обставин його вчинення, а саме місця, дати, часу та способу.
Крім того в судовому засіданні ОСОБА_5 надав наступні покази: так в квітні 2022 році, точно дати він не пам`ятає, він перебував в вагоні електропотягу, який знаходився на залізничній станції м.Гребінка. Під сидінням він побачив посвідчення інваліда на прізвище « ОСОБА_7 ». Він вирішив його забрати собі, яке в подальшому зберігав вдома. Через деякий час, з метою засвідчення особи, а також пільгового проїзду в елетропотязі, він вклеїв в дане посвідчення свою фотокартку. В жовтні 2022 року, він перебуваючи в стані сп`яніння та знаходячись біля парку в м.Гребінка, був зупинений працівниками поліції, які виявили вказане посвідчення. Як потім з`ясувалось, вказана особа вже померла. Він розуміє, що підробив даний документ. Широ розкаявся, просив суворо не карати, а обмежитись штрафом, який він має в змозі сплатити, оскільки отримує дохід у вигляді пенсійного забезпечення.
Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.1 ст.358 КК України і обставини якого викладені в обвинувальному акті від 02.11.2022 року, та беручи до уваги думки: прокурора, обвинуваченого, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.
Суд також роз`яснив учасникам розгляду даного кримінального провадження, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.
При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.
При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винним, зважаючи на повне визнання ним вини під час судового розгляду.
Так, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як дії, які виразилися у підробленні офіційного документу, який видається установою і який надає права.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною. З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Так, відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, за ч.1 ст.358 КК України віднесено до кримінальних проступків.
За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_5 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.
Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого. З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого органом досудового розслідування встановлено як рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 має не зняту або не погашену судимість за раніше вчинений умисний злочин. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України визнано щире каяття.
Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_5 є осудним, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.
Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував реальне покарання в місцях позбавлення волі, має не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, що підтверджується даними відповідної вимоги.
За інформацією довідки виданої Лубенським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_5 на обліку не перебуває.
Також враховано відсутність сім`ї та офіційного місця роботи. Крім того, обвинувачений не є депутатом, перебуває на військовому обліку.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), обставини його вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача, обвинуваченого, який просив суворо його не карати, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих доходів громадян, що становить 3400,00 грн.
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Підстав для застосування до обвинуваченого більш тяжкого чи меншого тяжкого покарання, з врахуванням тяжкості скоєного, його особи, суд не знаходить.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення технічної експертизи документів на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.50,56, 65-67, ч. 1 ст. 358 КК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення технічної експертизи документів в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.
Речовий доказ, а саме: пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане 12 жовтня 2013 року Пенсійним фондом України на ім`я та прізвище ОСОБА_6 , яке знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. по вул. Магістральній, 16, м. Гребінка, Полтавської області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_8