Справа № 331/3475/22
Провадження № 1-кп/331/232/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000760 від 12.08.2022 та кримінальне провадження № 0000819 від 27.08.2022 року з обвинувальними актами у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, розлученій, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 19.07.2002 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 02.12.2003 - Указ Президента України про помилування від 22.11.2003 року умовно з іспитовим строком 1 рік;

- 30.01.2006 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнена 04.08.2006 року умовно-достроково, невідбутий термін 10 місяців 11 днів;

- 18.06.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 17.12.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 9 днів;

- 16.01.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст.321 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; Знята з обліку 09.07.2014 на підставі ст. 1 п «В» ЗУ «Про амністію 2014»;

- 06.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 318, ч. 3 ст. 321, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 1 рік. Знята з обліку 25.12.2015 по закінченню іспитового строку;

- 10.06.2020 року Жовтневим судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 1 рік. 15.07.2021 знята з обліку по відбуттю строку,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Так, 08 серпня 2022 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України № 64/22 від 24.02.2022, знаходячись у приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 9А, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці зазначеного магазину, таємно викрала майно, що належить ТОВ «Руш», поклавши до себе у кишеню сумки, а саме: туш для вій «L'Oreal Telescopic Magnetic Black», арт.308, в кількості 2 одиниці товару, вартістю 335 гривні 20 копійок без урахування ПДВ, за одну одиницю товару, загальною вартістю 670 гривен 40 копійок без урахування ПДВ, де пройшовши касову зону, не заплативши за товар, вийшла з магазину, після чого розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ТОВ «РУШ» майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 08 серпня 2022 року приблизно о 16 годині 32 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України № 64/22 від 24.02.2022, знаходячись у приміщенні магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 11, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці зазначеного магазину, таємно викрала майно, що належить ТОВ «Руш», поклавши до себе у кишеню сумки, а саме: туш для вій «L'Oreal Paris Volume Million Lashes Extra-Black», арт.500, в кількості 1 одиниці товару, вартістю 295 гривні 20 копійок без урахування ПДВ, де пройшовши касову зону, не заплативши за товар,вийшла з магазину, після чого розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяла ТОВ «РУШ» майнову шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 провину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та пояснила, що у серпні 2022 року у неї виник важкий матеріальний стан через втрату роботи. Крім того, вона доглядає за матір"ю, яка страждає на захворювання, які обмежують її пересування, а також які пов"язані із сильними болями. У той період вона не мала грошей, щоб придбати матері знеболювальне, тому була вимушена вчинити крадіжку. Вона зайшла до двох магазинів, які розташовані неподалік, та взяла туші для вій, які потім продала, а на виручені гроші придбала ліки для матері. На сьогодні вона відшкодувала заподіяну шкоду у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялась та просила не позбавляти її волі, оскільки крім неї, більше нема кому здійснювати догляд за хворою матір"ю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі через повне визнання обвинуваченою обставин скоєння злочину.

Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні доведена повністю.

В той же час, суд приходить до висновку про необхідність виключити із пред"явленого ОСОБА_9 обвинувачення за першим епізодом кваліфікуючу ознаку - вчинення кримінального правопорушення повторно, оскільки, як вбачається із довідки про засудження, ОСОБА_6 засуджувалась за вчинення корисливих злочинів лише 10.06.2020, та станом на момент вчинення нового злочину (08.08.2022) судимість за вказаним вироком погашена на підставі п.1 ст. 89 КК України, що підтверджується зокрема і ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2021, таким чином суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 на момент вчинення першого епізоду крадіжки є особою, яка раніше не вчиняла корисливі кримінальні правопорушення.

За таких обставин, дії обвинуваченої ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а також умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вчинені повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинила два епізоди кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше судима за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, на даний момент невідбутого терміну покарання не має, офіційно не працевлаштована, розлучена та не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей,на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога на даний момент обвинувачена не перебуває, при цьому у 2022 році оглядалась лікарем-наркологом.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Аналізуючи дані біографії обвинуваченої про те, що вона у минулому неодноразово засуджувалась, зокрема, і із застосуванням випробувального терміну, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченої та не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, що, на думку суду, свідчить про те, що належних висновків обвинувачене для себе не зробила та на шлях виправлення ставати не бажає, оскільки на сьогоднішній день ОСОБА_9 не працює та власного стабільного доходу не має.

Таким чином, встановлені судом обставини переконують суд у тому, що призначення ОСОБА_9 покарання без ізоляції від суспільства не може бути достатнім для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, тому суд доходить висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, враховуючи факт наявності двох пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття обвинуваченої та добровільне відшкодування завданого збитку), що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинення невеликої кількості епізодів (два епізоди в один день), а також враховуючи особу ОСОБА_6 , яка не має невідбутого терміну покарання, вважається особою, яка не має судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання, де мешкає разом із матір"ю похилого віку, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.. 69 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі санкції ч.4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, що буде справедливим та відповідати принципам та цілям його призначення.

Представником потерпілого ТОВ «РУШ» у кримінальному провадженні заявлені цивільні позови на суму 670 гривен 40 копійок та 295 гривень 20 копійок. Разом з цим, заявою від 16.03.2023 року представник потерпілого ОСОБА_8 відмовився від заявлених цивільних позовів у зв`язку з повним відшкодуванням ОСОБА_9 шкоди.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у судовому засіданні представник потерпілого відмовився від підтримання цивільного позову, суд вважає необхідним відмовити у його задоволенні.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченої.

У задоволенні цивільних позовів представника потерпілого ТОВ «РУШ» до ОСОБА_9 відмовити.

Речові докази:

- два DVD-R диски з записами з камер відеоспостереження в магазині «Єва» - зберігати в матеріалах кримінального провадження прокурора;

- мікрочастини-знищити.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1