Провадження № 1-кп/947/96/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001855 від 24.10.2021 року №0000050 від 27.01.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.10.2021 року приблизно о 12.05 годин між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились біля парадної багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в той же день приблизно о 12.10 год., перебуваючи біля парадної багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар металевим молотком в область голови.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, в єдиний морфологічний комплекс якої входить перелом склепіння черепа (вдавлений перелом лівої лобової кістки), підапоневротична гематома лівої лобової ділянки, власне забій головного мозку середнього ступеню, забійна рана лобно-тім`яної ділянки, які складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1,3. «а», «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 24.10.2021 року приблизно о 12.05 годин між ним та потерпілим ОСОБА_9 біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого він умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар металевим молотком в область голови. Він згоден, що в результаті його протиправних дій, тобто від нанесеного ним удару, потерпілому спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру, оскільки обвинувачений повністю відшкодував потерпілому заподіяну шкоду. Також зазначив, що потерпілий вважає можливим призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України, мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, добровільне відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався.

Речові докази: предмет зовні схожий на молоток знищити; змиви речовини бурого кольору, ДВД-диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1