Справа № 136/1625/19
Провадження №1-кп/930/161/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5

захисника: адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

захисника: адвоката ОСОБА_8

розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору, начальнику Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.11.2022 року, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід начальнику Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , який мотивований тим, що даний обвинувальний акт затверджений прокурором, який не мав на це повноважень. Під час досудового розслідування, ще до складання обвинувального акта, 29 серпня 2019 року, обвинуваченим, в порядку ст. ст. 42, 77 ч. 1 п. 3 КПК України заявлено відвід прокурору та слідчому. Заяви про відвід були подані до суду, а копії прокурору і слідчому. Незважаючи на заявлені відводи прокурор і слідчий їх проігнорували і в порушення вимог параграфа 6 - відвід КПК України, продовжили проводити слідчі і процесуальні дії по кримінальному провадженні № 0000084.

Звинувачуючи ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст. 191 ч. ч. 2, 3 КК України, - тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, сторона обвинувачення посилається на табелі обліку робочого часу, по яких ніби проводилось незаконне нарахування заробітної плати ОСОБА_10 , чого насправді не було, але при цьому свідомо не приймає до уваги довідки про нарахування заробітної плати згідно тарифікаційних списків, по яких фактично проводилось нарахування.

Також у 2016 році за період з 01 квітня 2012 року по 01 березня 2016 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації, в ході якої основну увагу приділено перевірці фінансово-господарської діяльності Липовецького колегіуму імені В. Липківського, директором якого на той час був ОСОБА_4 .. Будь-яких порушень при нарахуванні заробітної плати не виявлено. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації знаходиться в матеріалах кримінального провадження, який являється прямим доказом відсутності в моїх діях складу кримінального правопорушення, але до уваги стороною обвинувачення не прийнято.

Намагаючись захистити себе від необґрунтованого обвинувачення і довести свою непричетність до повідомлення про підозру, обвинуваченим та його захисниками в порядку ст. ст. 42, 46, 220 КПК України подано три клопотання про виконання слідчих і процесуальних дій. В задоволенні клопотань безпідставно відмовлено. Постанови про відмову в задоволенні клопотань в порядку ст. 303 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 оскаржив до Липовецького районного суду Вінницької області. Суд погодився з наведеними мною доказами і 02 травня 2019р., 13 травня 2019р. та 15 травня 2019р. постановив ухвали, якими скасував постанови про відмову в задоволенні клопотання і зобов`язав виконати заявлені клопотання. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області, які є обов`язковими для всіх учасників кримінального провадження № 0000084, до цього часу не виконанні і виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення виконувати їх не збирається, що лише підтверджує небажання встановити істину у справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяву підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у ній та просили задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 не заперечували щодо задоволення заяви про відвід.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.
Дослідивши заяву про відвід, заслухавши обвинувачених та їх захисників, прокурора з приводу заявленого відводу, суд приходить до наступного висновку.
Обставини, що виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, які є підставами для відводу, викладені у статті 77 КПК України. Так, прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до положень ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із наданих до заяви матеріалів, ухвалою слідчого судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.09.2019 року у справі № 136/1596/19, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000084 від 16.03.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 11.09.2019 року у справі № 136/1595/19, заяву ОСОБА_4 про відвід групі прокурорів у кримінальному провадженні № 0000084 залишено без розгляду.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 02.05.2019 року у справі № 136/807/19 скасовано постанову заступника начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 про відмову в задоволенні клопотання про виклик свідків від 29.03.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 13.05.2019 року у справі № 136/885/19 бездіяльність заступника начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 щодо не розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про допит свідків визнано незаконною та зобов`язано його розглянути дане клопотання та прийняти відповідне процесуальне рішення в строки, передбачені законом.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 15.05.2019 року у справі № 136/885/19 скасовано постанову заступника начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 про відмову в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків від 10.05.2019 року.

Виходячи із вище зазначених доказів, ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування неодноразово звертався до слідчих суддів із клопотаннями, в яких оскаржувалися дії та бездіяльність заступника начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 . Слідчі судді не ухвалювали рішень про відвід групи слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0000084 від 16.03.2018 року.

Суд, на стадії підготовчого розгляду не вправі оцінювати докази у справі, які б вказували на винуватість чи не винуватість особи. Внаслідок цього, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те що прокурор, начальник Липовецького відділу Немирівської прокуратури ОСОБА_9 намагається безпідставно та бездоказово звинуватити його у кримінальних правопорушеннях, не можуть бути такими, які слугують для відводу прокурора.

На підставі вище викладеного, суд прийшов до висновку, що наведені обвинуваченим підстави для відводу прокурора у кримінальному провадженні є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки суть заявленого відводу зводиться до того, що обвинувачений не погоджується з процесуальними діями та рішеннями, прийнятим прокурором та слідчими, на стадії досудового розгляду.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Керуючись ст. 75-83 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору, начальнику Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000084 від 16.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2,3 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1