Провадження №1-кп/522/1119/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001765 від 13.12.2020 року на підставі обвинувального акту та угоди про примирення від 23.11.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 02.09.2020 до Київського районного суду м.Одеси скеровано обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України,

за обвинуваченям у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Так, 12.12.2020 близько о 03:00 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, неподалік від будинку № 4, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час знаходився у положенні лежачи на ділянці місцевості.

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого посягання визначив мобільний телефон марки «Realme X2», в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 6583 гривень, в чохлі чорного кольору типу «книжка» з кишенями для банківських карток в якому знаходились три банківські картки «МоноБанк» НОМЕР_3 , «Ощадбанк» НОМЕР_4 , пенсійна картка «Ощадбанк» та грошові кошти в сумі 150 доларів США (що еквівалентно 4211,25 гривням), належний потерпілому ОСОБА_6 , що знаходилось в кишені штанів останнього.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом таємного заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та під приводом допомоги підвестися, охопив ОСОБА_6 та в цей час дістав з кишені штанів належний потерпілому мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_6 відчувши відсутність телефону в кишені повідомив ОСОБА_3 повернути викрадене майно, однак останній з метою утримання викраденого майна почав тікати з місця вчинення кримінального правопорушення.

Не зважаючи на те, що його дії, розпочаті як крадіжка викриті та носять відкритий характер ОСОБА_3 на заклики зупинитися не відреагував та з метою подальшого розпорядження чужим майном зник з поля зору потерпілого та переслідуючих його осіб разом з мобільним телефоном.

Після чого, заволодівши майном потерпілого та маючи реальну можливість ним розпоряджатись, переслідуючи єдиний умисел ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами з банківської картки потерпілого «МоноБанк» НОМЕР_3 на суму 10 561, 95 гривень.

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 21 356, 2 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

23.11.2023 року потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 , уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34000,00 грн.).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття підозрюваного; добровільне відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду, мотивуючи тим, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, що той перед ним вибачився, відшкодував завдану йому кримінальним правопорушенням шкоду, і згоден на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Захисник підтримав свого підзахисного та просив затвердити вказану угоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував затвердженню судом угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Заслухавши потерпілого, обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження №0001765 від 13.12.2020 року, угоду про примирення, суд вважає, що така угода від 23.11.2022 року укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_3 є добровільною, ґрунтується на фактичних матеріалах справи, відповідає вимогам закону, та затверджує таку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням потерпілого та обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру, а також те, що обвинувачений раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, думку потерпілого, відсутність у нього будь-яких майнових та моральних претензій до обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, оцінки негативно своїх дій, прагнення стати на шлях виправлення та обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.

Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вирішуючи питання про можливість затвердження укладеної сторонами угоди, призначення узгодженої міри покарання, вважає, за можливе призначити покарання передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Враховуючи затвердження мирової угоди, суд вважає за можливе скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 23.11.2022 року по кримінальному провадженню №0001765 від 13.12.2020 року, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: два автомобільні номери НОМЕР_5 - повернути власнику.

Запобіжний захід застосований Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.10.2022 року (справа №522/568/21, провадження №1-кс/522/6017/22) у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням застави у розмірі 49 650 гривень - залишити до набрання вироком суду законної сили, після чого заставу в сумі 49 650 (сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень - повернути заставодавцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України, ч.1ст. 473 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1