Справа № 308/4311/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/4311/20, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001143 від 07.04.2020 року про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито викрав майно потерпілого, що виразилось в тому, що ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який проходив по даній вулиці та ніс в руках поліетиленовий пакет в середині якого була шліфувальна кутова машинка марки «ІНТЕРСКОЛ УШМ -230-2100м», після чого відкрито, викрав у нього шліфувальну кутову машинку «ІНТЕРСКОЛ УШМ -230-2100м», вартістю 1202,00 грн. та заволодівши викраденим майном зник з місця скоєння правопорушення у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 1202,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Показав, що точної дати не памятає за спливом часу, навесні біля 12 -13 год. перебував м. Ужгороді по вул. Швабській, де помітив незнайомого йому чоловіка, який ніс в руках поліетиленовий пакет в середині якого була шліфувальна машинка. Він підійшов до чоловіка і викрав у нього пакет в середині якого була шліфувальна машинка, яку в подальшому продав. Викрадене майно повернув потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявна заява потерпілого ОСОБА_5 відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі. Претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов не заявляє. Не заперечує проти проведення судового засідання в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення , яке передбачене ч.1 ст. 186 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчинений умисно, з корисливих мотивів та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який відповідно до ст. 89 КК України є раніше не судимий, відсутність фактичної шкоди від його дій внаслідок повернення майна, що було предметом протиправного посягання, та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
При цьому суд враховує положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, та те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно вказаного закону покарання за ч.1 ст. 186 КК України, змінилось та погіршує становище обвинуваченого, оскільки передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення КПК України (Глава 30), а також, що Закон посилив кримінальну відповідальність через збільшення розмірів штрафу, який може бути призначений особі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки це покращує становище обвинуваченого і він має можливості сплатити визначений судом розмір такого штрафу. Перешкод для призначення такого покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.
Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази і арешт майна
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази по справі:
-шліфувальна машинка марки «ІНТЕРСКОЛ УШМ -230-2100м» - після набрання вироку законної сили залишити ОСОБА_5 .
-Одяг, грошові кошти в сумі 50, 00 грн. - після набрання вироку законної сили повернути ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 980,70 гривень за проведення судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1