УХВАЛА

про арешт майна

09 лютого 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання дізнавача Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 від 11.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України (далі - це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням, яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт Інспектора СРПП Юрія Багнія про те, що 10.11.2022 року в ході проведення моніторингу АДРЕСА_1 , було виявлено факт порушення правил безпечної експлуатації будівель дорожнього сервісу, а саме автозаправної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0024.

Згідно відповіді з ІНФОРМАЦІЯ_2 жодних заяв щодо надання містобудівних умов чи обмежень для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0024 не надходило, відповідно містобудівні умови та обмеження не надавались.

Відповідно статті 12 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» Будівництво (реконструкція) об`єктів підвищеної небезпеки здійснюється суб`єктами господарювання відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Автозаправна станція належить до об`єктів підвищеної небезпеки, отже має бути віднесений до класу наслідків (відповідальності) ССЗ та V категорії складності.

Відповідно до витягу з державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0024 на праві приватної власності належить ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

За результатами проведеного огляду за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомляє наступне:

На земельну ділянку з кадастровим номером: :01:004:0024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , мiстобудiвнi умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а також будiвельнi паспорти забудови земельної ділянки ІНФОРМАЦІЯ_5 не надавались,

10.01.2023 пiд час проведення слідчої (розшукової) дії огляду місцевості земельної ділянки з кадастровим номером: :01:004:0024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 виявлено об`єкт, який згідно своїх зовнішніх ознак схожий на автомобільну заправну станцію у вигляді двох колонок обгорнутих полiетиленовим пакетом та скотчем над якими споруджено навіс.

Пiд час огляду вищезазначеної земельної ІНФОРМАЦІЯ_6 роботи на нiй не проводились.

ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомило, що за результатами здійснення огляду, який відбувся 10.01.2023 за вищенаведеною адресою встановлено виконання будівельних робіт, а саме здійснюється реконструкція будівлі АЗС, облаштовано три резервуари для зберігання і відпуску палива та встановлено дві паливороздавальні колонки, які змонтовані на бетонній основі та з`єднанні з резервуарами трубопроводами. Також на території облаштований навіс на металевих опорах, поруч з ділянкою змонтовано інформаційну стелу з логотипом автозаправної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та влаштовано другий виїзд з ділянки на АДРЕСА_1 .

За даною адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 не видавалось дозвільних документів щодо виконання підготовчих чи будівельних робіт, а також щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту АЗС.

Додатково повідомляємо, що будівництво АЗС відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки та відповідає класу наслідків (відповідальності) СС3 значні наслідки, що не належить до компетенції Управління, а відноситься до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ).

Постановою дізнавача земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0024 та об`єкти нерухомості розмішені на даній земельній ділянці було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Покликаючись на викладене, дізнавач вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, яке відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

За правилами ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, а відтак відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001630 від 02.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.275 КК України.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_11 , одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, вказане у клопотанні дізнавача майно, відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України.

Враховуючий вищевикладене те, що дізнавачем у своєму клопотанні наведено достатньо підстав передбачених ч. 2 ст. 171 КПК України, для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки воно є матеріальним об`єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а не накладення арешту на вказані предмети може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:004:0024.

Накласти арешт на усі об`єкти нерухомого майна, а також незавершеного будівництва, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1 та позбавити можливості користувача: відчужувати, розпоряджатися, а також заборонити добудовувати, перебудовувати, змінювати планування чи проводити будь-які будівельні роботи на вищезазначених земельних ділянках до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_5