КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 369/11350/22
№ апеляційного провадження: 3-зв/824/1/2023
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_3
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_4
10 лютого 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_4, розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С ТА Н О В И В:

Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №760697 від 25.10.2022) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2023 року головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_6

08 лютого 2023 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подав заяву до апеляційного суду про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 по справі №369/11350/22, обґрунтовуючи тим, що суддя своїми словами та поведінкою щодо скаржника та адвоката продемонструвала, що є упередженою, не надала захиснику можливість викласти повністю доводи скарги, оскільки перебивала.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 08 лютого 2023року головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_4

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно дочастини другої статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід у справах про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви захисника ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про відвід судді ОСОБА_6 у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадження, встановлений ст.75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, адвокат зазначив, що суддя ОСОБА_6, на його думку, поводить себе зверхньо та перебиває сторону захисту, проте такі доводи апеляційний суд не приймає, оскільки висловлювання учасників справи самі по собі не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність судді.

Крім того, представником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_5 в заяві про відвід судді, не наведені обґрунтовані обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6, з врахуванням положень ст. 245 КУпАП щодо забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у кожній конкретній справі.

Оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, апеляційний суд дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що суддя ОСОБА_6 виявляє особисту упередженість у цій справі, оскільки безсторонність судді презюмується, а доказів протилежного заявником суду не надано, і судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що заява адвоката ОСОБА_5, що діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, оскільки ґрунтується на особистих припущеннях захисника стосовно процесуальних дій судді під час розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись статями 245,246,283 КУпАП,статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_4