Справа № 272/549/17
Провадження № 1-кп/288/38/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 26 травня 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий 19.01.2013 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 01.03.2016 року ухвалою Коростенського міського суду Житомирської області зараховано 4 місяці 14 днів попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ЗУ від 26.11.2015 № 838-VIII, та в подальшому 14.03.2016 року звільнений з Коростенської ВК № 71 Житомирської області зв`язку з відбуттям строку покарання; 28.04.2017 року місто Андрушівка, Житомирської області, вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185, ч. ст. 185 КК України, про підозру за який останнього повідомлено 19.05.2017 року слідчим відділенням Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, останній раз засуджений Соснівським районним судом м. Черкаси від 01.12.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, востаннє 19.01.2013 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 01.03.2016 року ухвалою Коростенського міського суду Житомирської області зараховано 4 місяці 14 днів попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ЗУ від 26.11.2015 № 838-VIII, та в подальшому 14.03.2016 року звільнений з Коростенської ВК № 71 Житомирської області в зв`язку з відбуттям строку покарання 28.04.2017 року в місті Андрушівка, Житомирської області, вчинив нове корисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, про підозру за який останнього повідомлено 19.05.2017 року слідчим відділенням Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області. У подальшому на шлях виправлення не став, маючи непогашену судимість, повторно скоїв новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 25 травня 2017 року близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_2 , та проходячи повз домоволодіння за АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на здійснення крадіжки чужого майна, з даного домоволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов через незамкнену вхідну хвіртку до подвір`я вказаного домоволодіння, де в подальшому крізь незамкнені на запираючий пристрій вхідні двері проник до приміщення господарської будівлі, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме моторолером марки «Дельта», вартістю згідно довідки 7000 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_6 . Заволодівши транспортним засобом моторолером, ОСОБА_4 розпорядився ним, як своїм особистим, привласнивши його собі.

Неправомірними діями ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7000 гривень.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, не визнав та пояснив, що дане кримінальне правопорушення він не вчиняв. З боку працівників Андрушівського відділення поліції до нього неодноразово застосовувалось фізичне та психологічне насильство, а тому він змушений був визнати себе винним у даному злочині, побоюючись розправи з боку сторони працівників поліції. Цивільний позов не визнав.

При оцінці доказів, суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв дане кримінальне правопорушення, оскільки вони не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження і суд розцінює це як засіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні 24 січня 2023 року, який пояснив, що в 2017 році, точної дати не пам`ятає, викрали його мопед марки «Дельта», який перебував за адресою проживання його батьків, а саме: АДРЕСА_3 . Про дану крадіжку його повідомила мати. Сусід надав відеозапис з якого вбачається, що чоловік веде в руках мопед і він впізнав даного чоловіка, що це був ОСОБА_8 , оскільки він з ним знайомий. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. В судове засідання не з`явився, 24 січня 2023 року надав до суду заяву в якій просить розгляд справи слухати без його участі, відносно міри покарання покладається на розсуд суду /т. 6 а.с. 84/;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що потерпілий ОСОБА_6 є її сином і його мопед зберігався у господарській будівлі за її місцем проживання в АДРЕСА_3 . В травні 2017 року був випуск їх внука і вони відпочивали в кафе, а коли повернулись додому то хвіртка в подвір`ї була відкрита та вона виявила, що з господарського приміщення викрадений мопед. Вона відразу зателефонувала сину та повідомила про крадіжку мопеда. Мопед був в справному стані;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вона проживає по сусідству з батьками потерпілого ОСОБА_6 і в травні місяці 2017 року біля 21.00 години вона поверталась додому і бачила як обвинувачений ОСОБА_4 виводив мопед з подвір`я сусідів ОСОБА_11 . Він повів даний мопед в напрямку центра міста Андрушівка. Мопед був синього кольору;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , про те, що він разом з ОСОБА_13 були понятими при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 . Він добровільно розповідав та показував як вчиняв крадіжку мопеда. Будь якого тиску на обвинуваченого не було та зауважень з даного приводу обвинуваченим не заявлялось;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , про те, що він разом ОСОБА_12 був запрошений працівниками поліції понятим при проведені слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який добровільно розказав та показав як він з господарської будівлі домогосподарства ОСОБА_11 в м. Андрушівка по вулиці Матросова, заволодів мопедом. Будь якого тиску з боку працівників поліції не було.

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до протоколу від 26 травня 2017 року, згідно якого місцем огляду являється територія господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 /т. 2 а.с. 103-106/;

- протоколом огляду предмету з ілюстративною таблицею до протоколу від 09 червня 2017 року, згідно якого оглядався оптичний диск CD диск ValuePack, 700МВ/80, на якому знаходяться два файли відеозапису, тривалістю 00:36 та 00:19, як 25 травня 2017 року близько 21 години 20 хвилин по вулиці Матросова, м. Андрушівка, Житомирської області, рухається ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , вдягнутий у куртку темного кольору, світлі шорти та взуття темного кольору, який у руках веде моторолер марки «Дельта», блакитного кольору, в напрямку вул. Зазулінського, м. Андрушівка, Житомирської області, поміщено до паперового конверту, упаковано та опечатано печаткою «Для довідок», зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000171, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2017 року /т. 2 а.с. 107-109/;

- постановою про визнання предметів та документів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження з оптичним диском CD від 09 червня 2017 року, згідно якої визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000171, в якості речового доказу оглянутий: оптичний CD-R диск, 700МВ/80, ValuePack, який надав свідок ОСОБА_14 , відкопіювавши із відеозапису власної камери відеоспостереження, знаходиться два файли відеозапису, тривалістю 00:36 та 00:19 /т. 2 а.с. 110-111/;

- довідкою від 06 червня 2017 року, видану Повним товариством «Ломбард «Діамантовий дім», про те, що станом на 25.05.2017 року середня ринкова вартість моторолера марки «Дельта», об`єм двигуна куб.см. 49,9, міцність к/с 3, раніше бувшого в користуванні становить 7000 гривень /т. 2 а.с. 112/;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ілюстративною таблицею до протоколу від 21 червня 2017 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який розповів та показав, як заволодів 25 травня 2017 року моторолером марки «Дельта» з території господарства ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 /т. 2 а.с. 117-119/;

- висновком судово психіатричного експерта № 192-2017 від 29.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_4 з дитинства виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно - вольовою нестійкістю по змішаному типу, що відповідає критеріям шифру F 70.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_4 не настільки виражені, щоб позбавляти його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними: досяжний мовному спілкуванню, відповіді по суті запитань. Добре орієнтується в життєвих та побутових ситуаціях, без порушень у сфері сприйняття та маячіння, орієнтується у виниклій судово слідчій ситуації розуміє можливість покарання за подібні вчинки. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки; може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру /т. 2 а.с. 120-123/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 червня 2017 року з довідкою до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_10 на фотознімку № 3 впізнала ОСОБА_4 /т. 2 а.с. 124-127/.

В судовому засіданні обвинувачений заявляв, що під час проведення слідчого експерименту працівники поліції вчиняли до нього фізичний та психологічний тиск.

Проте, суд зазначає, що протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею за участю підозрюваного ОСОБА_4 /т. 2 а.с. 117-119/ за формою та змістом є повністю відповідним вимогам ст.ст. 104, 105, 223, 240 КПК України, зокрема у ньому відповідно зазначено місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; описової частини, яка містить відомості про послідовність дій, отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження. Зазначений протокол підписаний всіма учасниками цих процесуальних дій, за відсутності з їх боку зауважень і доповнення.

Ці слідчі дії органом досудового розслідування проведено з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення, шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події 25 травня 2017 року. При цьому, відомості зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, підтверджується самим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до встановлених у ст. 240 КПК України положень слідчий експеримент проводиться слідчим, прокурором шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів та випробувань з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отриманні результати слідчого експерименту фіксуються у процесуальному документі - протоколі цієї слідчої дії та в подальшому досліджуються та оцінюються судом (ст. 358 КПК України).

Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням прав на захист.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на учасника кримінального провадження, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому. До системи таких гарантій належить також участь захисника та понятих, здійснення фотозйомок слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Слідчий експеримент у даному кримінальному провадженні був проведений у відповідності до норм чинного кримінального процесуального закону, а самі слідчі дії проведено з дотриманням відповідних процесуальних гарантій, зокрема за участі захисника, понятих та із складанням відповідного протоколу з докладним викладенням умов і результатів слідчого експерименту.

При цьому жодних зауважень в процесі проведення даної слідчої дії підозрюваний та його захисник не висловлювали.

Слідчий експеримент проведений уповноваженою особою в присутності зазначених вище осіб. При цьому права учасникам були роз`яснені, зауваження до протоколу ніхто з них не подавав.

Такий порядок проведення слідчого експерименту відповідає висновку про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року в справі № 740/3597/17, відповідно до якого показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту. Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Отже, буквальне тлумачення змісту ст. 23 КПК України у систематичному зв`язку з нормами, викладеними в статтях 83, 84, 93, 95, 240 цього Кодексу, з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК) не містить і підстав для висновку про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за умови дотримання судами України законодавчо визначеного порядку проведення такої слідчої дії з огляду на критерії ЄСПЛ щодо забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому, що по своїй суті є проходженням «тесту допустимості показань у широкому змісті цього поняття».

Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими ЄСПЛ для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Легітимна мета слідчого експерименту за безпосередньою участю підозрюваного, обвинуваченого у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань забезпечується дотриманням процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та встановленого порядку його проведення.

При цьому, зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що будь-яких заяв про застосування будь-якого тиску до проведення такої слідчої дії чи в ході її проведення ОСОБА_4 та його захисник не заявляли.

Також, відсутні і в матеріалах справи дані про те, що ОСОБА_4 до проведення слідчого експерименту та безпосередньо після його проведення звертався з письмовими заявами про застосування до нього тиску.

В судовому засіданні обвинувачений заявив, що під час проведення слідчого експерименту за його участю до нього працівниками поліції застосовувався тиск.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перевірити факти, повідомлені обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, яке було внесене до ЄРДР 26.05.2017 року за № 0000171 за ч. 2 ст. 289 КК України, в порядку ст. 214 КПК України /т. 5 а.с. 102/.

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2022 року, винесеної слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, кримінальне провадження № 0000021 від 02.02.2022 року закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /т. 6 а.с. 121-124/.

Таким чином, суд приходить до висновку що твердження обвинуваченого щодо здійснення до нього фізичного та психологічного тиску спростовується постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому про закриття кримінального провадження від 26 грудня 2022 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 2 статі 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь якою метою, вчинене повторно, з проникненням у інше сховище.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, позицію прокурора, думку потерпілого, який щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 289 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, із застосуванням частини 4 статті 70 КК України, яка визначає призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з приєднанням до покарання призначеного за новим вироком частково невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2022 року, та призначає остаточне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Суд за жодних обставин не вбачає за можливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 статей 69, 75 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяну злочином.

Вирішуючи позовні вимоги суд встановив наступне.

У відповідності до вимог статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з довідки від 06 червня 2017 року, наданої Повним товариством «Ломбард «Діамантовий дім», станом на 25.05.2017 року середня ринкова вартість моторолера марки «Дельта», об`єм двигуна куб.см. 49,9, міцність к/с 3, раніше бувшого в користуванні, становить 7000 гривень.

Судом встановлено що ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7000 гривень.

Виходячи з наданих доказів, а також із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог потерпілого та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 7000 гривні 00 копійок.

Речові докази: оптичний CD - R диск, 700МВ/80, ValuePack, який поміщено до паперового конверту, упаковано та опечатано печаткою «Для довідок», зберігається при матеріалах даного кримінального провадження підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2022 року у виді позбавлення волі, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, і призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 2 статті 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 міру покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29 березня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, на підставі ст. 72 КК України, строк відбутого покарання з 13.09.2021 року по 28.03.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяну злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Житомир, житель АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в розмірі 7000 гривень 00 копійок.

Речові докази: оптичний CD - R диск, 700МВ/80, ValuePack, поміщено до паперового конверту, упаковано та опечатано печаткою «Для довідок», зберігається при матеріалах даного кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1