Справа № 468/1586/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

14.11.2022 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000654 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду, викликати сторони кримінального провадження.

Крім того, прокурор подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 25.11.2022 року. Мотивує клопотання тим, що не зменшились і не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, усвідомлення чого може викликати у обвинуваченого бажання переховуватись з метою уникнення вказаної відповідальності. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які йому особисто відомі та служать з ним в одній військовій частині. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з несенням військової служби таке, яка дезертирство чи самовільне залишення військової частини або місця служби, в тому числі з метою уникнення відповідальності за вже вчинене діяння. У зв`язку з цим прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник вказав, що обвинувальний акт був направлений прокурором до Баштанського районного суду Миколаївської області з порушенням правил підсудності, тому просив направити обвинувальний акт до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності. Також захисник заперечив проти задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши учасників підготовчого засідання, оглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

При цьому, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.11.2022 року включно.

Отже оскільки обраний раніше запобіжний захід відносно обвинуваченого не сплив, то суд в розумінні ч.3 ст. 315 КПК України в праві вирішувати питання саме щодо продовження такого запобіжного заходу, а не обрання нового запобіжного заходу тоді, коли раніше обраний запобіжний захід ще діє.

Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За такого, оскільки строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 25.11.2022 року і згідно зі ст. 186 КПК України відповідне клопотання розглядається судом невідкладно, то суд безумовно зобов`язаний розглянути по суті заявлене прокурором клопотання щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу, натомість питання направлення за підсудністю кримінального провадження в порядку ст. 34 КПК України віднесене до повноважень судів апеляційної та касаційної інстанції і до прийняття ними відповідних рішень з цих питань суд, на розгляд якого прокурором поданий відповідний обвинувальний акт, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_4 вже має статус обвинувачуваного у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є свідченням обґрунтованості його підозри.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що не відпали підстави, за яких на досудовому розслідуванні було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків.

Такі ризики підтверджуються тяжкістю обвинувачення, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Також, виходячи із суті та змісту викладеного в обвинувальному акті обвинувачення, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з несенням військової служби таке, яка дезертирство чи самовільне залишення військової частини або місця служби, в тому числі з метою уникнення відповідальності за вже вчинене діяння.

Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які йому особисто відомі та служать з ним в одній військовій частині.

Дійсно нових ризиків прокурор не навів, проте з часу поміщення обвинуваченого під варту не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі ризики є суттєвими та такими, що не дають можливості суду обрати відносно обвинуваченого інший більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Натомість ч.7 ст. 176 КПК України визначає, що для даної категорії злочинів під час дії воєнного стану до військовослужбовців може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для відмови прокурору в продовжені строків тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора в частині того, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою, а не обрати його заново.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З обвинувального акта слідує, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України поблизу с. Мурахівка Баштанського району Миколаївської області.

При цьому, вказаний населений пункт до прийняття постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року знаходився на території Березнегуватського району Миколаївської області, на яку розповсюджувалася територіальна юрисдикція (підсудність) Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до пункту 3-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Зазначені вище обставини вказують на те, що, виходячи із місця вчинення кримінального правопорушення, вказана справа не може бути розглянута Баштанським районним судом Миколаївської області через її непідсудність вказаному суду, оскільки відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

При цьому, розпорядженням Голови Верховного Суду від 15.09.2022 року №50/0/9-22 змінена територіальна підсудність справ Березнегуватського районного суду Миколаївської області та територіальна підсудність таких справ визначена Добровеличківському районному суду Кіровоградської області.

За такого дане кримінальне провадження непідсудне Баштанському районному суду Миколаївської області та відповідно до п. 3-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 15.09.2022 року №50/0/9-22 - підсудне Добровеличківському районному суду Кіровоградської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, п. 3-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 15.09.2022 року №50/0/9-22 направити обвинувальний акт до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення даного кримінального провадження в межах юрисдикції різних апеляційних судів з Баштанського районного суду Миколаївської області до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 34, 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 314, 315, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мухарів Славутського району Хмельницької області, проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 12.01.2023 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу - до 12 січня 2023 року включно.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000654 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України направити до Миколаївського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення даного кримінального провадження в межах юрисдикції різних апеляційних судів з Баштанського районного суду Миколаївської області до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, п. 3-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 15.09.2022 року №50/0/9-22.
На ухвалу суду в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення через Баштанський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

суддя