УХВАЛА

Справа № 569/12964/22

1-кс/569/609/23

28 січня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання заступника начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_6 за погодження із виконувача обов`язків прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та визначенням розміру застави у 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 16.02.2022 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

З клопотання вбачається, що громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та іншим нормативно-правовим актам України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, керуючись корисливим мотивом, створив та очолив організовану злочинну групу, до якої також входив як виконавець громадянин України ОСОБА_8 та як пособник громадянин України ОСОБА_9 , з якими у лютому-березні 2021 року, діючи згідно з спільним узгодженим планом та розподілом ролей, здійснювали незаконний збут психотропної речовини - метамфетаміну.

Створена на тривалий період часу організована група, яка діяла в період часу з 18.02.2021 по 25.06.2021, характеризувалась згуртованістю складу, наявністю загальних правил поведінки, чітким розподілом ролей, дисциплінованістю, усвідомленням кожним з учасників успішного досягнення злочинної мети групи при належному виконанні своїх функцій згідно спільно розробленого плану.

Відповідно до розробленого ОСОБА_4 та схваленого усіма членами організованої групи плану, останній здійснив підбір активних членів цієї організованої групи та об`єднав їх під своїм керівництвом, розробив та реалізував план вчинення злочинів та керував діяльністю кожного з учасників організованої ним групи щодо збуту психотропних речовин, розподілив між членами створеної ним організованої групи ролі та функції, визначив порядок розподілу між учасниками очолюваної ним організованої групи незаконно отриманого від вчинення цих злочинів прибутку, яку кожен з них обертав на свою користь і розпоряджався на свій розсуд, надавав учасникам групи поради та вказівки щодо використання заходів конспірації та дотримання встановлених ним чітких правил поведінки для запобігання викриття вказаної діяльності правоохоронними органами, здійснював фінансування діяльності організованої групи та вживав заходів щодо нарощування обсягів збуту психотропних речовин, забезпечував групу шляхами постачання психотропної речовини.

Діючи як виконавець ОСОБА_8 , будучи обізнаним про спільну злочинну мету всіх учасників організованої групи, згідно відведеної йому ролі, з метою отримання від злочинної діяльності грошової винагороди, здійснював безпосередній збут психотропної речовини - метамфетаміну за ціною та в обсягах, визначених ОСОБА_4 , забезпечував надходження прибутку від незаконного збуту психотропних речовин.

Діючи як пособник ОСОБА_9 , будучи обізнаним про спільну злочинну мету всіх учасників організованої групи, згідно відведеної йому ролі, з метою отримання від злочинної діяльності грошової винагороди, здійснював підшуковування потенційних покупців психотропної речовини.

Так, ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний план групи, діючи як пособник та відповідно до відведеної ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 18.02.2021, повідомив громадянина України ОСОБА_10 про можливість придбання психотропної речовини - метамфетаміну. При цьому, відповідно до домовленостей, розрахунок за придбану психотропну речовину буде відбуватися у спосіб та термін, додатково визначений при зустрічі.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_9 надав телефонний номер ОСОБА_10 , а саме НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , який, діючи як виконавець, 18.02.2021 з власного номеру НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що телефонує від ОСОБА_9 з приводу збуту психотропної речовини - метамфетаміну. В ході розмови з ОСОБА_10 . ОСОБА_8 було обумовлено місце та час зустрічі для збуту останнім психотропної речовини.

Прибувши близько 14 год. 30 хв. 18.02.2021 на обумовлене місце, а саме поблизу магазину «Мілан», що за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 438, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8 , прослідував за ним до АЗС «ОККО», що за адресою: м. Рівне, вул. Рівненська, 1, де останній закинув до автомобіля ОСОБА_10 згорток з поліетиленового пакету чорного кольору та наказав передати йому грошові кошти. Однак, ОСОБА_10 , враховуючи попередні домовленості з ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_8 , що розрахується за психотропну речовину - метамфетамін згодом, на що останній не погодився та забрав вказаний згорток.

Надалі, за посередництва та сприяння ОСОБА_9 , за погодженням із керівником групи ОСОБА_4 , ОСОБА_10 домовився із ОСОБА_8 про повторну зустріч для збуту останнім психотропної речовини - метамфетаміну.

У подальшому, ОСОБА_8 , 18.02.2021 близько 17 год. 30 хв., на виконання спільно розробленого та схваленого усіма учасниками злочинної групи плану, діючи як виконавець, перебуваючи на парковці поблизу буд. №442Д по вул. Соборній м. Рівне, збув ОСОБА_10 за грошові кошти в сум 14000 гривень, кристалічну речовину білого кольору. При цьому, ОСОБА_4 , діючи як організатор, з метою забезпечення заходів конспірації щодо діяльності групи, особисто здійснював заходи контрспостереження під час збуту ОСОБА_8 вищевказаної речовини.

Відповідно до висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/118-21/3809-НЗПРАП від 11.05.2021, вищевказана кристалічна речовина білого кольору, у своєму складі містить психотропну речовину - метамфетамін масою 6,214 г, що, відповідно до Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000, являється великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотропної речовини - метамфетаміну у великих розмірах, вчиненому організованою групою, діючи як організатор, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколом за наслідками проведення НСРД №13/718 від 19.02.2021, висновком експерта №СЕ-19/118-21/3809-НЗПРАП від 11.05.2021, протоколом за наслідками проведення НСРД №13/909 від 03.03.2021, висновком експерта №СЕ-19/118-21/3808-НЗПРАП від 07.05.2021, показаннями підозрюваного ОСОБА_9 від 15.02.2022, показаннями підозрюваного ОСОБА_11 від 16.02.2022, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На даному етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується неодноразовим неприбуттям на виклики слідчого та перебуванням останнього у розшуку майже дванадцять місяців.

Більш того, зважаючи на те, що за вчинені кримінальні правопорушення, у яких підозрюється особа, у випадку його доведення в суді, підозрюваному загрожує безальтернативне покарання, санкція якого передбачає від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

Ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків випливає з того, що кримінальні правопорушення, у яких підозрюється особа вчинене організованою групою та згідно наданих суду матеріалів НСРД у ході здійснення протиправної діяльності були також присутні й інші невстановлені на даний час особи, а також встановлені особи, які будуть допитані у даному провадженні у якості свідків. Розуміючи це, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може чинити на таких осіб, як фізичний, так і психічний тиск.

Більш м`який запобіжний захід надасть можливість підозрюваному користуватись засобами комунікації, узгоджувати свою позицію з іншими фігурантами провадження, втому числі здійснювати психічний вплив на свідків чи надавати такі доручення іншим фігурантам провадження.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження отримує усно, що не виключає ризику впливу ОСОБА_4 на свідків після дачі ними показань у ході досудового розслідування до початку судового розгляду.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином випливає з того, що ОСОБА_4 підозрюється у збуті психотропної речовини - метамфетаміну, що свідчить про наявність у останнього стійких зв`язків серед кримінального середовища, і, перебування його на волі, буде всіляко перешкоджати всебічному і повному розслідуванню даного кримінального провадження, зокрема щодо місць виготовлення вказаної психотропної речовини,

Також, незважаючи на проведені обшуки за місцями проживання підозрюваних, на даний час не встановлено місце зберігання грошових коштів, отриманих внаслідок збуту психотропних речовин.

Тому, на підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж застосування тримання під вартою.

З метою забезпечення у повному обсязі вимог ч. 2 ст. 2, ст.ст. 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, суду за доцільно врахувати особливу складність даного кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення у латентній формі та з чіткими правилами конспірації їх організації як підозрюваного так і іншими особами, та на основі такої мотивації застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні у випадку вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він працездатний, раніше не судимий, тимчасово непрацюючий.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування та суду, місце його перебування не було відомо, у зв`язку з чим постановою слідчого від 16.02.2022 останнього оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 14.09.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою. На виконання вказаної ухвали суду ОСОБА_4 затримано о 12:00 27.01.2023 у місті Харкові.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення особливо тяжкого злочину, який характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які йому стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження отримує усно, що не виключає ризику впливу ОСОБА_4 на свідків після дачі ними показань у ході досудового розслідування до початку судового розгляду.

Тому, на підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж застосування тримання під вартою.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з 'ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Абзацом 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

У випадку, якщо суд, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , вважатиме за доцільне все ж визначити розмір застави, прошу визначити її в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме така сума співмірна з наявними ризиками та може забезпечити виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, у разі внесення ним застави.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність вищенаведених ризиків, та для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, у випадку визначення розміру застави в 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному збуті психотропної речовини - метамфетаміну у великих розмірах, вчиненому організованою групою, діючи як організатор, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

27 січня 2023 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді затримано у м. Харкові.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи, що прокурор довів обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, злочин відноситься за ступенем тяжкості є тяжким злочином, перебування підозрюваного у розшуку є підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, в виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, слідчий суддя вважає відповідно до ч.5 ст.182 КПК України доцільним визначити розмір застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не буде непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до територіальних органів УДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 05 лютого 2023.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до територіальних органів УДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні..

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 05 лютого 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1