УХВАЛА

17 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 566/1553/21

провадження № 51-3284 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2022 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року щодо нього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року касаційна скарга засудженого на ухвалу апеляційного суду залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктам 4 і 5 частини 2 ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

Крім того, скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається.

У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції було зазначено, що його доводи щодо незаконності оскарженого судового рішення стосуються лише невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження які, на його думку, могли вплинути на вирішення питання про невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

При цьому, засуджений не вказував на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку.

Крім того, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, засуджений не обґрунтовував підстави для її скасування та не вказував які доводи апеляційних скарг сторони захисту, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, а також які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 404 КПК України, допустив суд апеляційної інстанції при перегляді вироку суду.

Крім того, прохальна частина скарги засудженого не відповідала приписам ст. 436 КПК України, оскільки в скарзі засудженого взагалі було відсутнє формулювання його вимог із зазначенням того, як рішення має прийняти суд за наслідками касаційного розгляду.

У межах наданого судом строку, засуджений надіслав до суду касаційної інстанції змінену касаційну скаргу, проте недоліків скарги не усунув та допустив нові.

За змістом зміненої касаційної скарги на усунення недоліків засуджений наводить фактично аналогічні за своїм змістом доводи попередньої скарги, які стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та оцінки доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

При цьому, змінена касаційна скарга засудженого не містить належного обґрунтування його вимог щодо скасування вироку суду та закриття кримінального провадження із зазначених у скарзі підстав.

Крім того, у зміненій касаційній скарзі відсутнє належне формулювання вимог засудженого із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Також, в зміненій скарзі містяться суперечності, вказуючи у вступній частині про необхідність перегляду касаційним судом ухвали апеляційного суду, засуджений в прохальній частині зазначає про скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи відсутність у зміненій касаційній скарзі належного обґрунтування вимог засудженого щодо скасування судових рішень та закриття кримінального провадження із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з огляду на положення ст. 438 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений не усунув недоліки, а тому його скарга підлягає поверненню.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2022 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4