Справа № 159/1790/23 Провадження №11-сс/802/185/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року (ЄРДР №0000406),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погоджене з процесуальним прокурором ОСОБА_6 , про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.06.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим застосував даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 , більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено. Вказує, що судом першої інстанції не враховано того, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, а також те, що він раніше не судимий. Звертає увагу суду, що стороною захисту не оспорюється обґрунтованість підозри, зокрема обставини події, окрім того, ОСОБА_8 надав правдиві, об`єктивні показання, не заперечував причетність до події, які покладені в основу повідомлення про підозру, добровільно погодився на проведення слідчого експерименту. Однак в судовому засіданні ні прокурором, ані слідчим не наведено та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам зазначеним в клопотанні. А тому, вважає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжних заходом, застосування якого в даному конкретному випадку не є виправданим.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, яка заперечили доводи апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176 178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Зазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі не дотримані.

Судом вірно встановлено, і це відповідає матеріалам провадження, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 від 04.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 , якого 04.04.2023 року було затримано в порядку ст.208 КПК України, а 05.04.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри доводиться матеріалами, які містяться у кримінальному провадженні та були досліджені судом.

Водночас, колегія суддів зазначає, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в клопотанні не наведено, а тому слідчим суддею безпідставно зроблено висновок про доведеність слідчим щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного та інше.

Проаналізувавши матеріали клопотання, з таким однозначним означеним вище висновком слідчого судді погодитись не можна, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, хоча ОСОБА_8 і обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, однак він має постійне місце проживання (адреса: АДРЕСА_2 ), одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не судимий.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 як в суді першої так і апеляційної інстанцій хоча і доведено обґрунтованість підозри та наявність існування певних ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, але не доведено того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не може бути підставою для застосування слідчим суддею такого виняткового та найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою, лише одна тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 .

А тому, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою підозрюваному слід обирати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, який і зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційна скарга сторони захисту підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 скасувати та постановити нову.

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 13.06.2023 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.194 КПК України на ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною їх вимогою;

2) не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та за наявності паспорт для виїзду за кордон;

5) не спілкуватися з іншими учасниками у даному кримінальному провадженні;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , і звільнити з-під варти.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді