Справа № 346/5354/22
Провадження № 1-в/346/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Коломийської ВК № 41: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції спільне подання виконувача обов`язків начальника ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чистополь, Татарстан, Російська Федерація, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, засудженого 01.06.2018 року вироком Вугледарського міського суду Донецької області, за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст.317 КК України, ухвалою Донецького апеляційного суду від 05.12.2018 року та Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 року, до покарання 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 року вироком Вугледарського міського суду Донецької області, за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ч.1 ст.317 КК України, ухвалою Донецького апеляційного суду від 05.12.2018 року та Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 року, ОСОБА_5 , засуджено до покарання 3 років позбавлення волі. Виконувач обов`язків начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_5 під час тримання в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» та «Селидівська виправна колонія №82» не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. Дисциплінарні стягнення не накладалися. Заохочення не оголошувались. Зазначають, що з 16.04.2022 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)», де не допускає порушень встановленого порядку відбування покарань, дисциплінарні стягнення не накладалися. За час відбування покарання характеризується з позитивної сторони, дотримується правил поведінки, оголошено одне заохочення. Залучається до робіт з благоустрою місць. Зв`язок з родичами підтримує. Виконавчі листи на засудженого не поступали. Станом на 01 грудня 2022 р. відбув 2/3 призначеного судом строку покарання.

Заслухавши доводи представника Коломийської виправної колонії № 41, який подання підтримав, думку прокурора, яка заперечила щодо подання, та пояснення засудженого, який просив суд умовно-достроково звільнити його, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до правил ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таким чином, умовно-дострокове звільнення можливе за умови, якщо засуджений довів своє виправлення. Згідно п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України. Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 станом на 01 грудня 2022 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, згідно із характеристикою на засудженого, засуджений під час тримання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» не допускав порушення вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладалися. Під час тримання в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» та «Селидівська виправна колонія №82» не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання. Дисциплінарні стягнення не накладалися. Заохочення не оголошувались. З 16.04.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41», де залучається до робіт з благоустрою місць позбавлення волі. Відповідно до довідки про заохочення та стягненння засудженому оголошено одне заохочення (а.с. 3). Згідно довідки на засудженого, ОСОБА_5 , виконавчі листи щодо нього не поступали (а.с. 5). Відповідно до довідок, ОСОБА_5 , інвалід ІІ групи, непрацевлаштований, не отримував заробітну плату (а.с. 6,7). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, з наступних підстав: згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду. Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Як вбачається з матеріалів подання, засуджений не є працевлаштований і не отримує заробітну плату, що вбачається з довідок, долучених ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», хоча залучався до безоплатних робіт з благоустрою. 02.06.2022 року засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (а.с.2). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення, хоча відбув необхідний строк, призначеного покарання. Тому, зазначені доводи у поданні Коломийської виправної колонії № 41 та спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами подання, та матеріалами особової справи засудженого. Відповідно до вищевикладеного, суд приходить до висновку, що законних підстав для застосування ст. 81 КК України немає, і у поданні слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів, з дня оголошення, засудженим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1