Справа № 185/3942/23
Провадження № 1-і/185/15/23
У Х В А Л А

31 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 28 вересня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні прокурора зазначено, що в провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 28 вересня 2019 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України. Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 01 квітня 2023 року.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ, у тому числі територіальна підсудність справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, а тому прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На думку прокурора, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути прийнято спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики нічим не доведені, він тривалий час перебуває під вартою, а його справа взагалі не розглядається.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

За змістом клопотання відносно обвинуваченого в Ізюмському міськрайонному суді Харківської області здійснюється розгляд кримінального провадження.

Суд, виходячи з вищезазначеного дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою приходить до такого.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду за № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ, так територіальна підсудність справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином судова справа за обвинуваченням ОСОБА_3 підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Обвинувачений перебуває під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Як встановлено з усного повідомлення керівника апарату Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 з Ізюмського міськрайонного суду Харківської області не надходила і не передавалась.

Таким чином, в провадження Павлоградського міськрайонного суду справа, в рамках якої прокурор просить продовжити термін тримання обвинуваченого під вартою, не надходила.

Відповідно до вимог ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Тобто для розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу необхідно перебування справи стосовно обвинуваченого в проваджені суду. Більше того, клопотання не містить жодних підтверджень, що відносно обвинуваченого здійснюється судовий розгляд, і що він має статус обвинуваченого, та не містить жодних обґрунтувань заявлених ризиків з посиланням на будь-які докази. До клопотання не додано будь яких доказів та документів, які б свідчили про об`єм обвинувачення та про обґрунтованість підозри обвинуваченого.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідно до норм КПК України з однієї сторони розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою є не можливим.

А з іншої сторони, прокурором не надано до клопотання жодного доказу обґрунтованості підозри обвинуваченого, не надано жодних доказів заявлених ризиків та чому вони все ще продовжують існування.

Терміни перебування особою під вартою та їх автоматичне продовження не може залежати від не передачі Ізюмським міськрайонним судом справи до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором жодних доказів обґрунтувань клопотання не надано, та не надано жодних доказів обґрунтованості підозри обвинуваченого. Обвинувачений перебуває під вартою більше трьох років.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що право обвинуваченого на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин істотно обмежено.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано жодних доказів вжиття заходів, направлених на забезпечення розумних строків у даному кримінальному провадженні, зокрема і протягом останніх двох місяців тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, суд також враховує, що обвинувачений понад рік перебуває у стані невизначеності щодо своєї справи, оскільки законодавством не врегульовано питання дій органів державної влади (судів, прокуратури) за вказаних обставин. Разом з тим, ведення в країні воєнного стану та неодноразове його продовження, не виправдовують тримання особи під вартою протягом тривалого часу без здійснення кримінального провадження, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду та порушує права обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою, кримінальне провадження стосовно якого не розглядається упродовж розумного строку, а прийняття судом рішення про його продовження не відповідатиме ст. 5 та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 193, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в клопотанні прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 28 вересня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1