Справа № 204/149/18
Провадження №1-кп/204/304/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002402 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючий, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, одруженого, не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючий, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, вступили у попередню змову на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, визначивши ролі кожного у вчиненні кримінального правопорушення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, близько 02 години 00 хвилин 13 листопада 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , приїхали на автомобілі марки «Шевроле» Авео, номерний знак НОМЕР_1 , до колодязю телефонної комунікації, який розташований біля будинку № 73 по вул. Володимира Антоновича у м. Дніпро, у якому розташована кабельна продукція, яка належить потерпілому ПрАТ «Фарлеп-Інвест», визначивши майно, що перебуває в приміщенні вказаного колодязя телефонної комунікації, як предмет свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_3 , впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, проникли до вказаного колодязя телефонної комунікації. Після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проникли до колодязя телефонної комунікації, що розташований на відкритій ділянці місцевості, біля будинку № 73 по вул. Володимира Антоновича у м. Дніпро, та діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, прив`язавши до телефонного кабелю марки ТПП 400*2*0,4 металевий трос з гаком, який приєднувався до задньої буксировочної петлі транспортного засобу марки «Шевроле» Авео, номерний знак НОМЕР_1 , та шляхом рушіння автомобіля з місця, намагалися викрасти чуже майно, що належить потерпілому ПрАТ «Фарлеп-Інвест», а саме: 55 метрів телефонного кабелю марки ТПП 400*2*0,4, вартість якого, згідно висновку експерта № 733/17 від 18 грудня 2017 року складає 25472 гривні 70 копійок.

Однак, розпорядитися вказаним майном та довести свій злочинний умисел до кінця не вдалося, з причин, які не залежали від їх волі, оскільки телефонний кабель марки ТПП 400*2*0,4 з шахти колодязя телефонної комунікації не дістався через те, що був міцно закріплений.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від`їхали на автомобілі до будинку АДРЕСА_3 , де були затримані працівниками патрульної поліції.

Таким чином, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили незакінчений замах на викрадення чужого майна.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили клопотання про закриття кримінального провадження № 0002402 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2017 року, на підставі ст. 49 КК України та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисники підтримали клопотання обвинувачених.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання обвинувачених не заперечував.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною КК України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, процесуальним законом не передбачено.

Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, а тому строк давності, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено п`ять років.

У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 13 листопада 2017 року інших кримінальних правопорушень не вчиняли.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається факт ухилення обвинувачених від слідства, або оголошення їх в розшук, тобто відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які вони вчинили 13 листопада 2017 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення кримінального правопорушення, а саме з 13 листопада 2017 року.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 19 січня 2023 року сплинув строк 5 років з дня вчинення кримінального правопорушення та закінчився визначений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається. Незгода потерпілого, не може бути підставою для відмови у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

З`ясувавши позицію обвинувачених та впевнившись у їх добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, за період проведення досудового розслідування до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувалися, а тому клопотання про звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачені: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно них закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, та відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних зокрема із залученням експерта стороною захисту.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закрито на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а тому витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню: судово-товарознавчої експертизи № 733/17 від 18 грудня 2017 року та судової експертизи лакофарбових матеріалів і покрить № 1/8.1/4872 від 20 грудня 2017 року, слід віднести на рахунок держави.

У справі заявлений цивільний позов цивільного позивача потерпілого ПАТ «Фарлеп-Інвест» до цивільних відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення з останніх матеріальних збитків у сумі 16952 грн. 65 коп., завданих внаслідок крадіжки телефонного кабелю.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи норми КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження, як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ПрАТ «Фарлеп-Інвест» цивільний позов про стягнення з цивільних відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди слід залишити без розгляду, при цьому роз`яснивши потерпілому на можливість звернення із вказаною позовною заявою до суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 284, 285, 286, 288, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002402 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002402 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - закрити, звільнивши їх від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов цивільного позивача Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» до цивільних відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Витрати пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню: судово-товарознавчої експертизи № 733/17 від 18 грудня 2017 року та судової експертизи лакофарбових матеріалів і покрить № 1/8.1/4872 від 20 грудня 2017 року, віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2017 року, на автомобіль «Shevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , фрагмент кабелю розміром 90 см., металевий трос з гачком скасувати.

Речові докази:

-транспортний засіб марки «Shevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , фрагмент кабелю розміром 90

см., металевий трос з гачком, які знаходяться на зберіганні в Чечелівському ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути законному власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1