Справа №463/7962/22
Провадження №1-кс/463/2460/23
У Х В А Л А

про накладення арешту

10 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 28.12.2021 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001036 від 28.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.

Клопотання мотивує тим, що слідчими другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001036 від 28.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 звернувся громадянин України ОСОБА_5 , який надав дві довіреності від громадян України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були завірені в 16 нотаріальній конторі району міста Анталії Турецької Республіки 04.10.2021.

У подальшому, ОСОБА_5 на підставі довіреностей у приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 вчинив наступні дії: підписав протокол загальних зборів Товариства з додатковою відповідальністю «Київміськсантехмонтаж» (), яким було змінено керівника зазначеного підприємства з ОСОБА_6 на ОСОБА_8 , уродженку Луганської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ; переоформив частки в статутному капіталі ТЗДВ «Київміськсантехмонтаж», що належали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі-продажу та актів прийому-передачі на нового власника ОСОБА_8 ; переоформив право власності на будівлю (майновий комплекс) загальною площею 2972,6 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем Білдінг та Ко» ().

Однак, в подальшому до приватного нотаріуса ОСОБА_4 звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та повідомили, що ними ніколи не видавались довіреності на ОСОБА_5 .

На підставі заяви ОСОБА_7 приватний нотаріус ОСОБА_4 зупинила реєстраційну дію.

Після зупинення реєстраційної дії до ОСОБА_4 звернулися невідомі особи, які представилися співробітниками органів Національної поліції України. Зазначені особи прохали ОСОБА_4 не вчиняти жодних дій та заходів щодо виявлення нею факту привласнення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У разі вчинення таких дій погрожували негативними наслідками з боку підрозділів Національної поліції України, що можуть настати для ОСОБА_4 .

Також встановлено, що ОСОБА_5 спільно із невстановленими співробітниками Національної поліції України, упродовж грудня 2021 року січня 2022 року вживає заходи, що спрямовані на заволодіння будівлею (майновим комплексом) загальною площею 2972,6 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Корім того, ОСОБА_5 , за сприяння невстановлених співробітників органів НП України, у найближчий час планує здійснити переоформлення права власності на зазначену будівлю, з метою уникнення від накладення арештів або вжиття заходів відповідними структурними підрозділами Міністерства юстиції України, зокрема Офісом протидії рейдерству.

У ході здійснення досудового розслідування з метою збереження майна 05.01.2023 органом досудового розслідування прийнято рішення про визнання вищевказаного нерухомого майна речовим доказом у кримінальному провадженні №0001036 від 28.12.2021та виникла необхідність в арешті на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» ().

Прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, просив таке слухати у його відсутності.

Суд погоджується, що з метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту. Факт намагання перереєструвати підтверджується матеріалами клопотання.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з тим, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2021, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за № 0001036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 Кримінального кодексу України.

Арешт на вказане майно накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.01.2022 справа № 757/470/22-к та таке скасовано.

Так представник, що діяв в інтересах ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» в порядку ст. 174 КПК України, звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, а саме майнового комплексу, загальною площею 2972,6 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 3, у зв`язку із тим, що ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» є добросовісним набувачем та зазначений об`єкт нерухомого майна, який належав останньому на праві приватної власності, було відчужено на підставі підроблених довіреностей на користь ТОВ «Тандем Білдінг та Ко», що підтверджується достатніми доказами.

17.02.2023 за результатами розгляду клопотання, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва, за результатами розгляду клопотання у справі № 757/6235/23-к, прийнято рішення про скасування арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого від 05.01.2023 (майновий комплекс) загальною площею 2972,6 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином в ході досудового розслідування виникла та існує на даний час необхідність у збереженні речового доказу у вигляді майнового комплексу загальною площею 2972,6 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом накладення на нього арешту із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним нежитловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Враховуючи що в зазначеному кримінальному провадженні підозра жодній особі не повідомлена тимчасово вилучене майно зазначене в клопотанні, вважається майном третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя погоджується із тим, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Метою накладення арешту на об`єкт житлової нерухомості майновий комплекс, загальною площею 2972,6 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що на праві власності належить ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» (код ЄДРПОУ 03334807) є збереження речового доказу. Постановою слідчого від 05.01.2023 (майновий комплекс) загальною площею 2972,6 кв. м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 3, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту на матеріальний об`єкт, який визнано речовим доказом, міг зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, а тому клопотання слідзадовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001036 від 28.12.2021 про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості майновий комплекс, загальною площею 2972,6 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що на праві власності належить ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» (код ЄДРПОУ 03334807).

Заборонити ТзДВ «Київміськсантехмонтаж» () або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджтися вище вказаним об`єктом нерухомості.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаного об`єкту нерухомості.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1