Справа №760/492/23
Провадження №1-кс/760/453/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про арешт майна, згідно якого просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 08.01.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 23, у кримінальному проваджені за № 0000029 від 08.01.2023, а саме: на мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2023, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП надійшла заява про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 , про те, що 02.01.2023 близько 16:50 год., за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова 16-А, невстановлена особа під приводом отримання посилки, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном, вартістю 15 000 грн.

В ході проведення розслідування за вказаним фактом було встановлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого була оформлена посилка на мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB», який працює в кав`ярні «Kavazavr», за адресою: м.Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 23.

08.01.2023 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду місця події, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 .

08.01.2023 дізнавачем відділу дізнання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 була винесена постанова про визнання мобільного телефона «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 речовим доказом по даному кримінальному провадженню в порядку ст.ст. 98, 100 КПК України.

На думку органу досудового розслідування, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначений мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 може бути предметом вчинення кримінального проступку, та може бути знищений з метою приховування правопорушення та уникнення від кримінальної відповідальності, тому є доцільним накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а тому прокурор звернулась до суду із даним клопотанням.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце повідомлялися належним чином.

10.02.2023 прокурор ОСОБА_3 направила до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000029 від 08.01.2023 без її участі. Прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити та долучити до клопотання копію заяви про залучення до провадження як представника потерпілого та протокол допиту представника потерпілого від 19.01.2023.

09.02.2023 від представника потерпілої особи ФОП ОСОБА_7 ОСОБА_8 до канцелярії суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Перевіривши зміст клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, проаналізувавши підстави, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні відділу дізнання Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2023, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З фабули внесеної органом досудового розслідування до ЄРДР вбачається, що 02.01.2023 близько 16 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова 16-А, невстановлена особа під приводом отримання посилки, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном, вартістю 15 000 грн.

Постановою дізнавача від 08.01.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 08.01.2023:

- мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 , який після огляду місця події, 08.01.2023 за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 23, вилучений в спец-пакет НПУ №WAR 1230966.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права володільця майна є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 08.01.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 23, у кримінальному проваджені за № 0000029 від 08.01.2023, а саме на:

- мобільний телефон «OnePlus 9RT 128/256 GB» Imai: НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1