Провадження № 1-кп/742/74/23
Єдиний унікальний № 742/453/22
У Х В А Л А

іменем України

17 квітня 2023 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_10 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2020 року за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу, зміненого на покарання у виді 240 годин громадських робіт, які на даний час не відбуті

щодо вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296 КК України,

УСТАНОВИВ:

13 березня 2021 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці-дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , без видимих на те причин, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком в ніс, внаслідок чого збив потерпілого з ніг, після чого сівши зверху на тулуб ОСОБА_5 завдав ще кілька ударів по обличчю та руках, якими той закривався, в тому числі один удар кулаком у праву руку в ділянку тильної частини долоні біля великого пальця, у результаті чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, яке згідно з висновком судово-медичного експерта №127 від 07 червня 2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та синець в ділянці І поясно-фалангового суглобу, який згідно з висновком судово-медичного експерта №127 від 07 червня 2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

23 червня 2021 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходячись у громадському місці - дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , пошкодив кабелі ТОВ ТРК «ТІМ», по яких проходить інтернет з`єднання в будинку АДРЕСА_2 та розташованих в ньому офісних приміщеннях, після чого відреагувавши на зауваження з боку потерпілої ОСОБА_6 щодо вказаної вище попередньої поведінки, повідомив про свої наміри і в подальшому перерізати кабель інтернет-з`єднання та, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар металевими дверима під`їзду в область пальців правої руки, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді синці ІІІ, ІV, V -го п`ясно-фалангових суглобів правої кисті, яке згідно з висновком судово-медичного експерта №155 від 12 липня 2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

20 листопада 2021 року близько 16 год. 00 хв. та 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 знаходячись у громадському місці - під`їзді багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вирізав відрізок електричного кабелю довжиною приблизно 25-30 см, що унеможливило його подальше швидке з`єднання, чим знеструмив квартиру АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 . При цьому коли ОСОБА_7 побачив ОСОБА_8 біля щитової з відрізком кабеля проігнорував зауваження останнього, а через близько годину, біля 17 год. 00 хв. після того, як електропостачання було відновлено, повторно порушив громадський порядок, а саме знову вирізав в щитовій, що на сходовій клітинці поряд з квартирою АДРЕСА_3 відрізок електричного кабелю довжиною приблизно 25-30 см, що унеможливило подальше швидке з`єднання, чим знеструмив квартиру АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_7 , проігнорувавши останнього, коли той вийшов з квартири після знеструмлення та став робити зауваження.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення за ч. 3 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинено особою, раніше судимою за хуліганство.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, оскільки ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечні діяння, які з урахуванням положень ч.3 ст.503 КПК України містять саме ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України. Просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги з урахуванням висновків проведеної під час судового розгляду додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 свою провину у скоєнні суспільно небезпечних діянь за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296 КК України, не визнав. Вказав, що заподіювать тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 не мав наміру, потерпілого ОСОБА_5 побив у відповідь на образи з його сторони та агресію. Щодо знеструмлення квартири потерпілого ОСОБА_7 вказав на порушення останнім норм щодо електрифікації квартири, провисання електричного кабеля на стіні, тощо.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_10 щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги з урахуванням висновків проведеної під час судового розгляду додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи, не заперечувала. Вказала, що в діях ОСОБА_8 вбачаються ознаками вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених саме ч.1 ст.296 КК України. Категорично заперечила щодо задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 120 000 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_8 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак не несе відповідальності за спричинену шкоду у відповідності до положень ч.1 ст.1186 ЦК України. Просила суд вирішити питання щодо повернення законному представнику ОСОБА_8 його матері, сплачену нею заставу.

Законний представник в судовому засіданні щодо причетності до вчинення ОСОБА_8 до вчинення суспільно небезпечних діянь частково підтвердила, саме в частині хуліганських дій сина щодо пошкодження майна. Щодо застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги, не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні дав показання, що проживає в сусідньому під`їзді із ОСОБА_11 13 березня 2021 року йшов додому з крамниці, ОСОБА_12 стояв біля свого під`їзду. Коли проходив мимо, ОСОБА_12 з розвороту вдарив його в ніс у переносицю, після чого свідок втратив свідомість та впав, коли прийшов до тями, то ОСОБА_12 сидів на ньому зверху та бив його, тому змушений був закриватись руками. ОСОБА_12 наніс безпосередній удар у переносицю та по руці. Сусід ОСОБА_13 побачивши це, стягував ОСОБА_14 із свідка. Коли відтягнув його, то ОСОБА_12 втік до себе додому. ОСОБА_15 наносив удари мовчки, жодного слова не казав. При цьому свідок пояснив, що особистих конфліктів з ним не мав, проте, вказав, що декілька років тому посадив у кутку двора сім фруктових дерев, поклав колеса та побілив їх щоб не скосили разом із травою працівники ОСОБА_16 . Проте ОСОБА_12 їх повиривав, бо вони йому заважали. З приводу дерев мав неприємну розмову з ОСОБА_8 . При цьому останній не заперечував, що їх вирвав. Також повідомив, що йшов додому мовчки, ОСОБА_17 не чіпав, зазначив, що ОСОБА_18 всі заважають, йому магазин заважає, йому двері заважають, інтернет-кабелі заважають. Вказав, що всі його побоюються.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, що придбав квартиру АДРЕСА_4 . Квартира обладнана сучасним кондиціонером, який працює тихо. Через декілька днів прийшов ОСОБА_12 та повідомив, що йому заважає кондиціонер, коли він лягає спати. Вони домовились з ним, що будуть вимикати кондиціонер о 21 год. і вранці десь о 08 год. - 09 год. вмикати, а також пояснив, що влітку йому важко переносити жару, тому ним і користується. Через деякий час ОСОБА_19 знову прийшов і попросив вимикати кондиціонер о 20 год., вони «пішли на зустріч знову». Кондиціонер встановлений на стіні 5 поверху, кімната вітальня та кухня не розмежовані. ОСОБА_12 проживає на 3 поверсі. ОСОБА_7 не зрозуміло як йому може заважати кондиціонер. Після чого ОСОБА_12 почав вимагати щоб взагалі не користувались кондиціонером, та почав погрожувати. Після цього почалося псування кабельного телебачення на п`ятому поверсі на якому знаходиться його квартира. Сусіди говорили, що ОСОБА_19 і перед цим псував кабель, про що були звернення до поліції. Одного разу дочекавшись щоб його побачили, після чергового пошкодження кабелю, ОСОБА_19 вказав сусідам, що це робить саме через сім`ю ОСОБА_20 . Згодом почав псувати кабель, який іде з щитка у їх квартиру. Одного разу, пізно ввечері погасло в квартирі світло, тому свідок вирішив вийти на площадку подивитись чи є там світло. Відкривши двері побачив, що світло є, поглянувши на щиток, побачив перерізані кабелі, та побачив ОСОБА_14 який йшов. ОСОБА_7 запитав ОСОБА_14 - «Навіщо він це робить?». ОСОБА_12 повернувся, посміхнувся і сказав, що хоч що він буде робити, йому за це нічого не буде. В руках у нього був якийсь предмет, він не розгледів, чи то ніж, чи можливо якісь кусачки довгі. Свідок після цього викликав поліцію, яка приїхала та зафіксувала даний випадок. Після цього, ОСОБА_19 знову пошкодив кабель, мабуть побачивши, що швидко його полагодили, тому відрізав шматок кабелю, щоб не можна було під`єднати швидко. Після цього, потерпілий повторно викликав працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 , працівник нотаріальної контори, в судовому засіданні дала показання, що 23 червня 2021 року вийшла на вулицю і побачила як повз неї проходив ОСОБА_21 . До цього в них були неодноразові інциденти стосовно того, що ОСОБА_12 перерізав їм кабель інтернет-провайдера ТІМ, чим унеможливлював роботу нотконтори. Вони намагались домовитись, поспілкуватись, але на спілкування він не йшов, домовлятись не хотів. Він це трактував так, що приватна контора всі питання повинна узгоджувати не з власниками квартир, а особисто з ним. Коли вона вийшла на вулицю та побачила як повз неї проходить ОСОБА_21 . Вона в нього запитала: - «Коли все це закінчиться?» і запропонувала вирішити мирним шляхом, тобто щоб він показав як повинен проходити цей кабель інтернет-провайдера, щоб він не заважав йому. Він погодився та вони пішли за будинок. Коли проходили повз будинок він побачив як хлопці з компанії ТІМ проводили кабель в сусідній квартирі, на той час вона знаходилась за дверима. Двері були зачинені, вона знаходилась зі сторони де петлі безпосередньо. ОСОБА_17 це роздратувало, він відразу став агресивний і сказав: - «Що такого теж не буде». Після чого, з усієї сили відкрив двері, при цьому у неї була природна реакція, і вона закрила обличчя руками. В результаті чого отримала ушкодження легкого ступеня фалангів пальців правої руки. ОСОБА_12 бачив, що відкриваючи двері б`є її, але він не зреагував, просто зайшов у під`їзд та закрив двері за собою.

Свідок ОСОБА_22 дала показання, що ОСОБА_12 є її сусідом та неодноразово обриває кабелі в будинку. Крім того в під`їзді будинку жили домашні тварини, які почали зникати чи то їх знаходили мертвими. І саме ОСОБА_14 в цьому підозрює. Цього ніхто не міг зробити, оскільки в будинку тоді не проживали ні малі діти, ні хтось крім ОСОБА_14 хто міг таке зробити. Потім ОСОБА_22 стала свідком того, що сидівши просто на лавці під під`їздом на неї вилилась вода. В чому також підозрює ОСОБА_14 . Вода лилася з 3 поверху, на 4 поверсі над ними бабуся вже не живе, а на 5 поверсі тоді робився ремонт і теж ніхто не жив. Після обливу водою, вона піднімалась та стукала до сім`ї ОСОБА_15 у двері, але двері вони ніколи не відкривають. На день разів по два можуть бути обірвані провода кабельного телебачення. ОСОБА_22 бачила, як на площадці у сусідки ОСОБА_19 обривав провода. Крім того була свідком як ОСОБА_19 бив вікна в магазині «Українські ковбаси» та тікав в під`їзд. Підтвердила, що була однією із ініціаторів колективних звернень з приводу хуліганських дій ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_23 дав показання, що ОСОБА_12 порізав кабелі на першому поверсі де знаходиться нотаріус, за адресою: АДРЕСА_2 . Дати не пам`ятає. Вони міняли кабель, і він якраз на драбині стояв біля під`їзду. Потерпіла ОСОБА_24 вийшла до них на вулицю з контори і розмовляла. Обговорювали питання як краще завести кабель, щоб не заважав він ОСОБА_18 , і він його не обривав. Кабель заводили з іншої сторони. Коли розмовляли, якраз йшов ОСОБА_12 , ОСОБА_25 підійшла до нього і почала питати його навіщо він обриває кабелі. Ірина стояла біля дверей, ОСОБА_19 стояв збоку, вона сказала: - « ОСОБА_26 , почекай, давай поговоримо, навіщо ти кабель обриваєш?». ОСОБА_12 занервував, взявся за двері, відкрив їх з силою та вдарив ними ОСОБА_25 , бо вона стояла поблизу. Судячи по виразу його обличчя, він зробив це навмисно, бо двері так «гупнули». ОСОБА_12 бачив де стояла ОСОБА_25 , тому вважає, що зробив він це навмисно. На правій руці у ОСОБА_25 утворився синяк. Образливих слів не було ні з однієї, ні з другої сторони. Приводом розмови між ОСОБА_27 та ОСОБА_15 стало те, що він їм вже 5 раз кабель порізав. Намагалась вияснити в нього, чому він ріже кабелі. Його реакція була - гнів, який було видно по виразу обличчя.

Крім того, обставини подій суспільно-небезпечних діянь та участь в них ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 13 березня 2021 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 13 березня 2021 року близько 12 год.30 хв. біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , його побив ОСОБА_28 , ..порвав годинника, свідками були працівники адвокатського офісу.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_5 від 13 березня 2021 року про нанесення йому в м.Прилуки Чернігівської області, поблизу місця проживання, наглядно знайомою особою тілесних ушкоджень.

Рапортом працівника поліції, відповідно до якого 13 березня 2021 року отримано заяву ОСОБА_5 , про те, що 13 березня 2021 року о 12:40 за адресою: АДРЕСА_2 заявника побили.

Рапортом працівника поліції про отримання 14 березня 2021 року повідомлення зі служби 102 про те, що 14 березня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Прилуцької міської лікарні, ЗЧМТ, СГМ під питанням, осадження носо-губної складки, перелом кісток носу, забій 1-го п`яно фалангового суглобу справа, гіпертонічна хвороба - криз, цукровий діабет, 13 березня 2021 року об 11:30 по АДРЕСА_2 побив знайомий, допомога амбулаторно.

Постановою про перекваліфікацією кримінального правопорушення від 18 серпня 2021 року з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 вересня 2021 року та оглянутого відеозапису, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав відомості щодо обставин та механізму нанесення йому 13 березня 2021 року тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Висновком експерта №127 від 08 червня 2021 року, відповідно до якого при судово-медичному огляді у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено закритий перелом кісток носу, синець в ділянці І п`ясно-фалангового суглобу зправа, вищевказані ушкодження могли утворитися в результаті дій тупих предметів. Травмуючим механізмом виникнення закритого перелому кісток носу та синця в ділянці І п`ясно-фалангоіого суглобу зправа могли явитись ударні дії тупих предметів. Відсутність в наданій медичній документації даних про зовнішні ушкодження в ділянці носу у ОСОБА_5 не дає можливості об`єктивно висловитись про конкретну давність виникнення перелому кісток носу, в той же час експерт зазначає, що зазвичай, термін загоєння описаного в медичній документації ушкодження складають в межах 14 діб, що не суперечить можливості його утворення 13 березня 2021 року. Відсутність в наданій медичній документації детального опису морфологічних властивостей синця (колір, форма, тощо) виявлених у ОСОБА_5 не дає можливості об`єктивно висловитись про давність виникнення ушкоджень, в той же час враховуючи, що зазвичай, терміни загоєння описаного в медичній документації ушкодження складають в межах 6 діб, що не суперечить можливості його утворення 13 березня 2021 року. Виявений закритий перелом кісток носу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Виявлений синець в ділянці І п`ясно-фалангового суглобу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Висновком експерта №213 від 21 вересня 2021 року (додатковий до висновку експерта №127 від 08 червня 2021 року -07 липня 2021 року), відповідно до якого виявлені у ОСОБА_5 закритий перелом кісток носа та синець в ділянці І п`ясно-фалангового суглобу з права, могли утворитись в результаті не менше двох травмуючи дій тупого предмета з прикладанням травмуючи сил, достатніх для утворення ушкоджень, в ділянці їх розташування. Характер та локалізація, виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень, суперечить можливості утворення одномоментно в результаті падіння на площину з положення «стоячи».

Постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 15 листопада 2021 року із ч.1,2 ст.125 КК України на ч.3 ст.296 КК України.

Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 23 червня 2021 року поданої о 15 год. 00 хв., відповідно до якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просила притягнути до відповідальності ОСОБА_29 , мешканця АДРЕСА_1 , який 23 червня 2021 року наніс їй тілесних ушкоджень.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_6 від 23 червня 2021 року про нанесення їй ОСОБА_30 тілесних ушкоджень.

Рапортом працівника поліції відповідно до якого 23 червня 2021 року надійшло повідомлення, що о 14:07 до Прилуцької міської лікарні, приймальне відділення звернулася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз: забій основної фаланги 4 пальця правої кісті. Обставини: 23 червня 2021 року о 12:00 сусід з 3 поверху дверима вдарив по руці.

Постановою Прилуцької окружної прокуратури від 20 серпня 2021 року про об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань за №0000132 та №0000394, з присвоєнням №0000132.

Постановою Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 15 листопада 2021 року про перекваліфікацію вчиненого діяння із ч.1,2 ст.125 КК України на ч.3 ст.296 КК України.

Висновком експерта №155 від 13 липня 2021 року, у ОСОБА_6 , 1992 року народження, мали місце наступні тілесні ушкодження: синці ІІІ, ІV,V-го п`ясно-фалангових суглобів правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета за механізмом удару, по давності можуть відповідати 23 червня 2021 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. На тілі ОСОБА_6 виявлені ознаки однієї травматичної дії. Враховуючи характер та анатомічну локалізацію даних тілесних ушкоджень, останні могли утворитись в тому числі внаслідок удару металевими дверима в ділянку ІІІ, ІV,V-го п`ясно-фалангових суглобів правої кисті.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2021 року та оглянутого відеозапису, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надала відомості щодо обставин та механізму нанесення їй 23 червня 2021 року тілесних ушкоджень.

Заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 , від 20 листопада 2021 року, подану о 20 год. 40 хв., про перевірку за фактом пошкодження електродротів до його квартири близько 16 год. його сусідом ОСОБА_30 .

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001297 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України за заявою ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, вчинив хуліганські дії, а саме вирізав відрізок електричного кабелю довжиною близько 23-30 см, що унеможливило його подальше швидке з`єднання, чим знеструмив квартиру АДРЕСА_3 , в якій проживає.

Рапортом працівника поліції, відповідно до якого 20 листопада 2021 року отримано заяву ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що 20 листопада 2021 року о 16.46 за адресою: АДРЕСА_5 , сусід обірвав провід електроенергії, сусід часто вчиняє такі дії. А саме, перебуваючи вдома, близько 16 год. вимкнулося електропостачання, при огляді території в під`їзді, поруч з квартирою він виявив пошкодження дроту електроживлення котрий йде до його квартири, в скоєнні підозрює мешканця під`їзду ОСОБА_29 , котрий постійно вчиняє сварки з жителями під`їзду та вчиняє аналогічні дії в під`їзді.

Рапортом працівника поліції, відповідно до якого 20 листопада 2021 року отримано заяву ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що 20 листопада 2021 року о 20:26 за адресою: АДРЕСА_5 , сусід ОСОБА_19 обірвав електродріт на вході у квартиру. Було встановлено пошкодження електрод рота. Заявник вказав, що 20 листопада 2021 року вже звертався з письмовою заявою.

Постановою Прилуцької окружної прокуратури від 15 грудня 2021 року про об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань за №0000132 та №0001297, з присвоєнням №0000132.

Протоколом обшуку від 23 грудня 2021 року та описом вилученого майна під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого ОСОБА_8 видав металеві плоскогубці з червоними ручками, які поміщено до експертного пакету ЕХР 0424754.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов?язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння.

Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру (ч. 3 ст. 503 КПК України).

Аналізуючи зміст чинного законодавства, що регулює порядок розгляду кримінальних проваджень у разі вчинення суспільно небезпечних діянь неосудними особами слід зробити висновок, що суспільно небезпечне діяння не є злочином, оскільки вчиняється особою, яка не має всіх необхідних ознак суб`єкта злочину (ч. 1 ст. 18 КК).

Таким чином, суспільно небезпечне діяння, вчинене неосудною особою, якому передувало вчинення злочину або вчинення декількох тотожних суспільно небезпечних діянь за жодних обставин не може розглядатися як повторне, оскільки не є злочином.

При цьому суд враховує, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Обстановка та обставини подій встановлені в судовому засіданні свідчать про те, що дії ОСОБА_8 були спрямовані саме на грубе порушення громадського порядку, та супроводжувалися особливою зухвалістю.

Зважаючи на вищевикладене та положення ч.3 ст.503 КПК України, суспільно небезпечні діянні вчинені ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Що стосується доводів захисника про те, що докази, здобуті у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.125 КК України, є недопустимими у кримінальному провадженні про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.296 КК України, оскільки відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, внесено не було, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності передбачених цим Кодексом підстав, якими за змістом ч. 1 ст. 214 КПК України можуть бути заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про його вчинення.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як убачається із наведених положень процесуального закону, однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до ЄРДР, є попередня кваліфікація. Тобто, зважаючи на той факт, що відомості (короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та його попередня кваліфікація) вносять до здійснення досудового розслідування, лише згодом стане зрозуміло, чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР, відповідною вчиненому діянню, або внесено припущення, яке не було підтверджено, і діяння має іншу кваліфікацію.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13 березня 2021 року ОСОБА_5 подано заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_21 .

На підставі вказаної інформації 14 березня 2021 року слідчим було внесено відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (кримінальне провадження №0000132).

В подальшому постановою Прилуцького РВП ГУНП перекваліфіковано кримінальне правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

23 червня 2021 року ОСОБА_6 подано заяву про нанесення їй 23 червня 2021 року ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

На підставі вказаної інформації 24 червня 2021 року слідчим було внесено відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (кримінальне провадження №0000394).

Постановою Прилуцької окружної прокуратури від 20 серпня 2021 року об`єднано матеріали досудових розслідувань №0000132, №0000394, з присвоєнням номера №0000132.

Постановою слідчого від 15 листопада 2021 року перекваліфіковано діяння з ч.1,2 ст.125 КК України на ч.3 ст.296 КК України.

15 грудня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за №0001297 за заявою ОСОБА_7 про грубе порушення 20 листопада 2021 року ОСОБА_8 громадського порядку, вирізання відрізку електричного кабелю.

Постановою слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 15 грудня 2021 року об`єднано в одне провадження матеріали досудових розслідувань за №0000132, №0001297. Присвоєно номер №0000132.

Незалежно від попередньої правової кваліфікації досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні з самого його початку здійснювалося за подіями, пов`язаними з хуліганськими діями ОСОБА_8 .

З огляду на наведене, стверджувати, що докази у цьому кримінальному провадженні зібрані в межах незареєстрованого кримінального провадження, немає підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №742/1829/19 (провадження №51-2541км21).

Згідно висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи №08 від 13 січня 2022 року встановлено, що у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється мав місце хронічний психічний розлад у вигляді простої шизофренії з поведінковими порушеннями (P20.6 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду).

За своїм психічним станом, через наявний у нього психічний розлад, на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час у ОСОБА_8 має місце хронічний психічний розлад у вигляді простої шизофренії з поведінковими порушеннями (Р20.6 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). За його психічним станом на теперішній час, через наявний у нього психічний розлад, порушена здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати правдиві свідчення про них. ОСОБА_8 за його психічним станом на теперішній час, показано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психічного закладу з посиленим наглядом.

Постановою Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 27 січня 2022 року змінено порядок досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000132 відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Продовжено досудове розслідування згідно правил досудового розслідування щодо застосування примусових заходів медичного характеру, що передбачено главою 39 КПК України.

Висновком судово-психіатричного експерта №168 від 23 березня 2023 рок, відповідно до якого у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має місце хронічний психічний розлад у вигляді простої шизофренії, стан неповної ремісії (F20.65-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який на теперішній час не позбавляє його здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати про них правильні свідчення. У психічному стані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час досягнута неповна терапевтична ремісії (клінічне поліпшення). Вирішення питання щодо можливості особи брати участь у судово-слідчих заходах в компетенцію судово-психіатричної експертизи не входить. У ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має місце хронічний психічний розлад у вигляді простої шизофренії, стан неповної ремісії (F20.65-за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). І йому показані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_8 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не одружений, виключно негативно характеризується за місцем проживання, схильний до проявів неконтрольованої агресії до оточуючих, систематично упродовж тривалого часу грубо порушує громадський порядок та не припиняє свої неправомірні дії, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не перебуває, і за медичною допомогою не звертався; згідно з Висновком амбулаторної судової психіатричної експертизи №09 від 13 січня 2022 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_8 на теперішній час, не виявлено психічних та поведінкових розладів унаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показане. З урахуванням висновків судово-психіатричних експертиз, які є науково-обґрунтованими, переконливими й мотивованими, а також інших досліджених у судовому засіданні доказів, ОСОБА_8 визнається неосудним. Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа. Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння. Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом. Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За таких обставин примусові заходи медичного характеру не можна розглядати як покарання, тому що психічно хвора особа не спроможна розуміти його значення. Метою таких заходів є лікування особи, крім того, застосування примусових заходів медичного характеру не тягнуть за собою судимість. Сутність примусових заходів медичного характеру полягає у тому, щоб забезпечити безпеку психічно хворій особі та захистити від неї суспільство. Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечні діяння і представляє небезпеку для суспільства, з урахуванням характеру і тяжкості його захворювання, тяжкості вчинених діянь, з урахуванням ступеня небезпечності хворого для себе та інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені. Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні. Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_8 суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, несе інша фізична або юридична особа, визначена законом. Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. При цьому, ч. 1 ст. 1186 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. Як вбачається з матеріалів провадження, цивільний позов про відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_5 заявлено до ОСОБА_8 . При цьому, як встановлено судом, ОСОБА_8 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак не несе відповідальності за спричинену шкоду. За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 1186 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 120000 грн. та накладення арешту на майно не підлягають задоволенню, оскільки позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, при цьому суд наголошує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 ЦПК України, заміна неналежного відповідача можлива лише за клопотанням позивача, тобто визначення особи, яка має відповідати за позовом належить до дискреційних повноважень позивача, а тому суд під час розгляду справи був позбавлений можливості самостійно здійснити заміну неналежного позивача, проте ОСОБА_5 таким своїм правом не скористався. Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012 р. № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 р. № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави. Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 23 грудня 2021 року, зміненою ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 січня 2022 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зі строком дії до 19 лютого 2022 року. 13 січня 2022 року ОСОБА_8 звільнений з-під варти з Чернігівського СІЗО у зв`язку з внесенням застави. Враховуючи, що питання про повернення застави чи стягнення її в дохід держави має вирішитись при постановленні судового рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення застави заставодавцеві. На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.19, п.2 ч.1 ст.94 КК України, ст.ст.503, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ: Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» скасувати, звільнивши його негайно з лікарні. Внесену в рамках кримінального провадження №0000132 заставу відносно ОСОБА_8 - повернути заставодавцю ОСОБА_9 . В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 120 000 грн. -відмовити. Речові докази по кримінальному провадженню після набрання ухвалою законної сили: -диск DVD+R «Axent», 4.7 GB, 120 min, 16х з відеозаписами слідчих експериментів за участі потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження; - металеві плоскогубці з червоними пластмасовими ручками - знищити. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя Наталія ФЕТІСОВА