УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

Справа № 621/952/23

Провадження 1-кс/621/197/23

30 березня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мохнатин Чернігівського району Чернігівської області, який зареєстрований та фактично проживає адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, солдата 165 батальйону роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_8 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 02.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 115 Кримінального кодексу України, звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 01.02.2023 приблизно о 22 год. 20 хв., солдат роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 перебував у приміщенні кімнати №113 бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , де разом із солдатом 165 батальйону роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та солдатом роти вогневої підтримки НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вживали наркотичні засоби. Під час вживання наркотичних засобів між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, у той же день та час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кімнати №113 бази відпочинку «Біле озеро» в с. Задонецьке Чугуївського району Харківської області,суб`єктивно усвідомлюючи небезпеку та протиправність свого діяння, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , узяв до рук закріплений за ним автомат Калашнікова 74 калібру 5,45 за № НОМЕР_3 , із спорядженим магазином, після чого зняв із запобіжника, здійснив досилання патрону до патронника та направивши його в напрямку ОСОБА_9 , вказівним пальцем правої руки натиснув на спусковий гачок, в результаті чого здійснив один постріл в ділянку голови потерпілого, спричинивши тим самим, згідно довідки до судової медичної експертизи 12-17/78-Зм23 від 02.02.2023, відкриту черепно мозкову травму, переломи кісток черепа, вогнепальне, сліпе, кульове поранення голови з ушкодженням головного мозку, що стало наслідком розвитку травматичного внутрішньочеревного крововиливу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , в той же день та час, настала смерть ОСОБА_9 . Причиною смерті останнього являється травматичний внутрішньочерепний крововилив за наслідком відкритої черепно мозкової травми, переломів кісток черепа, вогнепального, сліпого, кульового поранення голови з ушкодженням головного мозку.

02.02.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.02.2023 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, термін дії якої спливає 02.04.2023.

Постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 29.03.2023 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні ЄРДР №0000052 від 02.02.2023 продовжено до 02.05.2023 включно.

Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершено, потрібно провести та завершити низку слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, зокрема отримати висновки судово-медичних, судово-імунологічних, судово-цитологічних, психіатричної експертиз, надати доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту, скласти обвинувальний акт, вирішити клопотання, тощо, а також наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та продовження існування ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, знищити чи спотворити докази у кримінальному провадженні, слідчий просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 травня 2023 року.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, необхідність проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні, а також продовження існування ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та які були підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано:

витяг з ЄРДР № 0000052 від 02.02.2023 (а.с.1);

рапорт ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 02.02.2023 щодо надходження повідомлення про вбивство (а.с.2);

протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2023 (а.с.3-4),

протокол огляду місця події від 02.02.2023 (а.с.5-7);

протокол проведення слідчого експерименту від 03.02.2023 (а.с.8-10);

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 02.02.2023 (а.с.17-20);

протоколу допиту підозрюваного від 03.02.2023 (а.с.22-23);

ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 03.02.2023 (а.с.24-25);

протокол проведення слідчого експерименту від 03.02.2023 (а.с.26-27);

протоколи допиту свідків від 02.02.2023 (а.с.28-30, 31-34);

постанову про визнання речових доказів від 02.02.2023;

постанову про продовження строку досудового розслідування від 29.03.2023 (а.с.44-47).

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши докази, якими сторони обґрунтовують свою позицію у справі, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час обрання слідчим суддею запобіжного заходу ОСОБА_4 було враховано, зокрема, обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні правопорушення, що спричинило загибель людини, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, наявність ризику переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання провадженню іншим чином.

Наявність обґрунтованої підозри сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На даний час досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не закінчено, а вище зазначені ризики продовжують існувати. При цьому, слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству, що безумовно вказує на відсутність реальних стимулюючих факторів для належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа Бекчиєв проти Молдови, 04.10.2005 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки за ступенем ймовірності, враховуючи поведінку обвинуваченого, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

Отже, наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є виправданим заходом, а інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним покладених обов`язків і його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2023 року у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Виконання ухвали доручити співробітникам ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направити підозрювану до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 30.03.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1