Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2834/22
номер провадження 1-кс/695/773/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000900 від 09.10.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгородка, Новоайдарського району, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО (ООС) не є, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимий:
02.04.2018 Новоайдарівським районним судом Луганської області (з урахуванням ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018) за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі із зарахуванням в строк з 11.11.2017 по 27.07.2018 включно згідно з ч. 5 ст. 72 КК України про те, що він відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 11.11.2017 по 26.08.2022,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні № 0000900 від 09.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучі раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість, повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 08.10.2022 близько 23 год 00 хв, перебуваючи в с. Домантове, Золотоніський район, Черкаська область по вул. Чабаненка, побачивши на території подвір`я АДРЕСА_2 автомобіль ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору, вирішив незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом з метою доїхати до місця мешкання по АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію подвір`я АДРЕСА_2 , де відчинивши ворота, підійшов до автомобіля ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1987 року випуску, після чого відчинив водійські двері і незаконно проник до його салону автомобіля. Після чого, в подальшому пошкодив замок запалювання і шляхом замикання проводів, завів двигун вказаного автомобіля і поїхав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , тим самим, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору, 1987 року випуску, який належить ОСОБА_6 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 25 600 грн.

09 жовтня 2022 року ОСОБА_4 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

10 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , з дотриманням вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2022 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07.12.2022, та визначено заставу в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень.

28 листопада 2022 року до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000900 від 09.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Посилаючись на положення ч. 6 ст. 199 КПК України, та те, що підготовче засідання по справі не призначено, а ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходуОСОБА_4 не зменшились та продовжують існувати, прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказавши, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положеннями статті 331 КПК України, в редакції чиннній станом на день розгляду слідчим суддею даного клопотання встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.
Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, слідчим суддею враховується позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984, відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що 28.11.2022 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000900 від 09.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Станом на день звернення прокурора з даним клопотанням до слідчого судді в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України підготовче засідання по справі не призначено.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду оскільки ОСОБА_4 офіційно не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, оскільки доказів протилежного суду не надано, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яка реєстрація відсутня, у період з 11.11.2017 по 26.08.2022 відбував покарання в установах Державної кримінальної виконавчої служби, звідки звільнений з державної установи «Роменська виправна колонія № 56» на підставі по відбуттю строку покарання. Як зазначено у довідці про звільнення Серія СУМ № 02932 від 26.08.2022 ОСОБА_4 після звільнення з державної установи «Роменська виправна колонія № 56» прямує до місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

З огляду на наведене вбачається, що у разі не обрання ОСОБА_4 вiдповiдного запобіжного заходу останній, усвідомлюючи те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дев`яти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя зауважує, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично, проживаючи в хуторі Малинівщина, Золотоніського району, Черкаської області, де поряд проживають потерпілий та свідок, ОСОБА_4 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою змiни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Водночас слідчим суддею враховано, що свідка, яка є рідною сестрою співмешканки ОСОБА_4 , та яка проживає в одному помешканні з ними, на підставі положень ч. 11 ст. 615 КПК України було допитано під час проведення досудового розслідування, а хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації.
Однак слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 11 ст. 615 КПК України такі показання свідка можуть бути використані як докази в суді.
А тому, беручи до уваги, що відповідно до чинних положень КПК України передбачено лише можливість використання таких показань свідків як доказів у суді, слідчий суддя відхиляє як безпідставні доводи сторони захисту щодо необґрунтованості даного ризику в цій частині.
Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 матиме змогу й надалі вчинити iншi кримінальні правопорушення проти власності, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення повторно, через короткий проміжок часу після звільнення із місць позбавлення волі згiдно з вироком від 02.04.2018 Новоайдарського районного суду Луганської області за ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про наявність в нього стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових корисливих злочинів, небажання ставати на шлях виправлення; а також відсутністю законних джерел доходу.

Таким чином, в ході розгляду даного клопотання встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину стверджується доданими до клопотання матеріалами, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_4 перешкоджає його триманню під вартою слідчому судді стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, зазначає про можливість внесення застави та виконання покладених на ОСОБА_4 , обов`язків згідно з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за результатами розгляду питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 2, 7, 176, 177, 178, 183, 192-194, 199, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 30.01.2023, включно з можливістю внесення застави та виконання покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків згідно з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2022.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошений о 08 год 15 хв 07.12.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_7