ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-11/818/692/22 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/4262/22 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
1-кс/935/4009/22 .
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002551 від 29.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2022 року задоволено клопотання слідчого.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Державній установу «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 24.12.2022 року включно, без визначення застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Також захисник в апеляційній скарзі просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивана та така, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Посилається, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Вказує, що слідчим суддею не досліджувалось можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначає, що при складанні письмового повідомлення про підозру та зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено наявність в діяннях ОСОБА_6 об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України.
Посилається на те, що звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, органом досудового розслідування не надано жодних нових доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та тих обставин, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також в апеляційній скарзі захисник посилається на те, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою не зазначено, які саме об`єктивні обставини перешкоджали провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії (або завершення їх проведення) до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Вказує, що слідчим суддею не було враховано в повній мірі обставини, що характеризують особу підозрюваного, які свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, адвокат вважає, що слідчий суддя мав право визначити розмір заставі відповідно до частини 4 статті 183 КК України.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Продовжуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, також слідчий суддя оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. Також слідчий суддя врахував позитивні характеристики ОСОБА_6 , однак дійшов висновку про неможливість запобігти наявним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
З висновками слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розмірі застави суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.
З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, який відповідно до частини 6 статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому колегія суддів вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та тих обставин, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану спрямованого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні існує беззаперечно суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу, призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 статті 177 КПК України та які не зменшилися та продовжують існувати, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, з яким цілком погоджується суд апеляційної інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що при складанні письмового повідомлення про підозру та зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено наявність в діяннях ОСОБА_6 об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, колегія суддів зазначає наступне.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою не зазначено, які саме об`єктивні обставини перешкоджали провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії (або завершення їх проведення) до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував ті обставини, що з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, висновків слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не спростовують та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає наявність правових підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 .
З врахуванням викладеного, судова колегія приходить до висновку, що порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2022 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: