КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023 продовжено обвинуваченому строк дії обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2023 року включно, а також вирішено інші питання.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що фактичні обставини за яких обвинуваченому інкримінується вчинення правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує у разі визнання винуватим у скоєнні даного кримінального правопорушення, у сукупності свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_6 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, у судовому засіданні не допитані свідки, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, отже існує велика ймовірність незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 , який є раніше судимим, наявність у нього постійного місця проживання, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки, а тому, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом також враховано вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків. Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою судом не встановлені. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначив розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що пов`язано із погрозами застосування насильства до потерпілого, а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою або передати ОСОБА_6 на поруки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , або визначити розмір застави.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не доводить наявність будь-яких ризиків, передбачених статтями 177 КПК України, не містить жодних доказів. Звертає увагу на перебування останнього під вартою на протязі тривалого часу - двох років. Також звертає увагу, що другий обвинувачений у даному справдженні понад рік як перебуває під заставою та виконує покладені на нього обов`язки. Крім того суд необґрунтовано відмовив у передачі ОСОБА_6 на поруки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , не врахувавши, що поручителі є командирами військових підрозділів та формувань, а сам обвинувачений звертався з бажанням мобілізуватись для проходження військової служби.

Відповідно до положень ст. 422-1 КПК Українирозгляд апеляційної скарги здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Розглядаючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також судом першої інстанції враховано тяжкість пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2023, якою продовжено обвинуваченому строк дії обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2023 року включно, а також вирішено інші питання, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3