Справа № 344/6897/23
Провадження № 1-кс/344/2740/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000473,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство кримінального провадження № 0000473 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Встановлено, що 09.10.2022 приблизно о 20 год 30 хв водій ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «Mercedes-Benz 616 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою проїзної частини автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», км 64+950 м, що у с. Вістова Калуського району Івано-Франківської області у напрямку м. Стрий. Проїзна частина для двох напрямків руху, має одну смугу для руху по напрямку до м. Стрий та дві смуги для руху у зустрічному напрямку. У цей час проїзну частину дороги розпочав переходити пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та рухався зліва направо по напрямку руху автобуса під керуванням водія ОСОБА_4 . Водій ОСОБА_4 автобусом рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год, що перевищує максимально-допустиму швидкість в населених пунктах 50 км/год. Під час руху водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити на проїзній частині дороги пішохода ОСОБА_6 , своєчасно не зменшив швидкість руху автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на останнього.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.3, п. 1.5, п. 1.7, п. 2.3, б), д), п. 12.1, п. 12.3, п. 12.4.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Матеріалами клопотання зазначено, що ОСОБА_4 21.04.2023 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, вказавши на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 .

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказавши на доцільність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 працює в ПрАТ «Львівобленерго», а також за сумісництвом працює водієм у приватного підприємця ОСОБА_7 та здійснює спеціальні регулярні перевезення за узгодженнями з органами влади у період часу з 05.30 до 00.30 год., про що до матеріалів клопотання долучено відповідні докази.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дрогобич Львівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий по АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, працює електромонтером ПрАТ «Львівобленерго», раніше не судимий, підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду місця події, показаннями потерпілого та свідків, протоколом слідчого експерименту, висновками судових експертиз та іншими доказати у кримінальному провадженні.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України стороною обвинувачення наведено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, у разі доведення його вини в суді;

- підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду чи покинути територію України.

Як слідує з матеріалів клопотання, враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання неможливе, оскільки вчиненене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує характеристику особи підозрюваного, його вік, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність у нього сім`ї, місця роботи, характер виконуваної ним роботи, а також наведену стороною обвинувачення наявність ризиків.

В судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні ризики, його репутацію, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, слід обрати запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту, із забороною у період часу з 01 год 00 хв до 05 год 00 хв залишати місце свого постійного проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом у зазначений час доби забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наведених прокурором ризиків.

Крім того слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб до 19 червня 2023 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 у період часу з 01 год 00 хв до 05 год 00 хв залишати місце свого постійного проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи;

здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби по місцю реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють до 19 червня 2023 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 24.04.2023 року.