н/п 1-кс/490/3241/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2982/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

14 квітня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Любимівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянин України, працює різноробочим, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за №0000685 від 24.03.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зокрема, він у період часу з 13.03.2023 по 24.03.2023, у денний час доби (більш точного часу встановити досудовим розслідуванням не представилося можливим), перебуваючи біля домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить його брату ОСОБА_6 , який разом із дружиною ОСОБА_7 , за вказаною адресою тимчасово не проживає, переслідуючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку, проник на огороджену територію вищевказаного домоволодіння, де силою рук зірвав навісний замок на дверях житлового будинку та проник в середину, звідки таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 , дві ідентичні між собою бувші у використанні алюмінієві каструлі без кришок ємністю 5 л., вартість однієї, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1557 від 31.03.2023, становить 174 грн. 67 коп., на загальну суму 349 грн., 34 коп., бувшу у використанні алюмінієву каструлю без кришки ємністю 2 л., вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1557 від 31.03.2023, становить 113 грн. 33 коп., бувшу у використанні утятницю ємністю 3 л., вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1557 від 31.03.2023, становить 260 грн. 00 коп., бувшу у використанні соковижималку радянського виробництва вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 1557 від 31.03.2023, становить 267 грн. 50 коп., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 1976 р.н., матеріальні збитки на загальну суму 990 грн. 17 коп.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт. Повідомив, що він проживає за місцем реєстрації, одружений,має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, працює різноробочим на будівництві, допомагає відновлювати пошкоджено майно. Суд роз`яснив підозрюваному право на правову допомогу та залучення захисника, однак він відмовився.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000685 від 24.03.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

06.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: заявою про вчинений злочин потерпілої ОСОБА_7 , допитом потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 25.03.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , повідомленням про підозру ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту від 10.04.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни або відмови від раніше наданих показів.

Проте, ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, суд вважає, що прокурором такі формально вказані, оскільки підозрюваний до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування не надано, свідки та потерпілий надали покази органу досудового розслідування, з моменту першого надання пояснень та після пред`явлення підозри на виклики слідчого з`являється, добровільно прибув до суду, в розшук не оголошувався, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому, тому вказані ризики слідчий суддя вважає припущенням, які не необґрунтовано та не підтверджується матеріалами провадження.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу суд виходить з того, що хоч останній і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину, та в його діях наявний ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, має житло для постійного проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, негативні характеристики відсутні, працює різноробочим на будівництві та допомагає відновлювати пошкоджено майно, чим й заробляє на життя, з моменту першого надання пояснень та після пред`явлення підозри не зник, на виклики слідчого з`являється, добровільно прибув до суду, в розшук не оголошувався, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому.

А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, наведені вище обставини, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюють ОСОБА_5 .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Бериславського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по вказаному кримінальному провадження.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту оголошення ухвали з 14 квітня 2023 року до 06 червня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання - відмовити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1