Провадження №: 1-кп/752/1138/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

06 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

в ході підготовчого судового засідання кримінального провадження № 0001047 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_6

встановив:

Київським апеляційним судом задоволено подання голови Печерського районного суду м. Києва та направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001047 відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Від адвоката ОСОБА_6 було подане клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що 12.11.2021 повідомлено підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2022 досудове розслідування продовжено до 6-ти місяців до 12.05.2022. Отже, обвинувальний акт складено, затверджено та направлено до суду після спливу строків досудового розслідування.

Крім того, від захисника надійшла скарга на постанови від 22.02.2022 про зупинення досудового розслідування та про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук. Вказана скарга мотивована тим, що постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_3 сторона захисту не отримувала. Постанова про розшук винесена безпідставно та передчасно без здійснення будь-яких дій для розшуку підозрюваного, як це передбачено ч. 2 ст. 280 КПК України. Відмічав, що 01.02.2022 ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні в Печерському районному суді м. Києва з розгляду клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування.

Як доказ переховування надано 3 повістки про виклик ОСОБА_3 на 04.02.2022, 11.02.2022 та 22.02.2022, проте отримана була дише одна на 04.02.2022. Інші дві начебто відправлені поштою, хоча адреса в повістках не вказана та будь-яких підтверджень направлення поштовим відправленням не надано. Звертає увагу, що ОСОБА_3 , який начебто переховується, зазначає, що отримував від слідчого повістку у ВатсАп на 11.02.2022. Так, 04.02.2022 ОСОБА_3 та його захисник отримали клопотання та приймали участь у судовому засіданні, яке було відкладено на 11.02.2022. Будь-яких слідчих дій із підозрюваним ОСОБА_3 стороною обвинувачення не проводилось. 11.02.2022 проводилось засідання з розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, ОСОБА_3 приймав участь в режимі відеоконференції у зв`язку із хворобою та находженням на лікарняному. Будь-яких повісток ОСОБА_3 у період з 11.02.2022 до 22.02.2022 не отримував, обов`язки покладені ухвалою суду виконував.

Після виходу з лікарняного 23.02.2022 ОСОБА_3 вийшов на роботу, та в цей же день отримав наказ про відсторонення під підпис. Таким чином, ОСОБА_3 жодних дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування та суду не вчиняв. За таких обставин, вважав, що постанова про зупинення досудового розслідування винесена безпідставно та передчасно, за своєю формою не відповідає вимогам встановленим КПК, оскільки вона містить посилання не передбачене законом, а саме: підставою для зупинення, є те, що «переховується від органів досудового слідства та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності».

Захисник подане клопотання та заперечення на скаргу підтримав, зауважив, що 23.02.2022 сторона обвинувачення зверталась із клопотанням про відсторонення від посади ОСОБА_3 , тобто сторона обвинувачення здійснювала процесуальні дії, хоча не мала права це робити. На думку захисту, оголошення у розшук було формальним лише з метою економії процесуальних строків. Обвинувачений ОСОБА_3 у березні-квітні коли велись активні бойові дії, в тому числі біля Києва, перебував на зв`язку, номер телефону не змінював, перебував за адресою місця відбування домашнього арешту. Слідчому було відомо де перебував ОСОБА_3 , розшук був оголошений лише з метою економії процесуального часу, щоб не продовжувати строки досудового розслідування у слідчого судді. Перед розшуком слідчий не вжив відповідних заходів, що зобов`язаний був зробити. Постанови, на які подана скарга оскаржувались слідчому судді, однак оскільки заявлявся відвід слідчому судді, обвинувальний акт вже був направлений до суду, тому скаргу залишили без розгляду, у задоволенні іншої скарги відмовили з формальних підстав, тобто, по суті скарги не розглядались, оцінка доводам викладеним у них не надавалась. Просив прийняти рішення по суті. Із клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Прокурор подав заперечення, у яких зазначено, що клопотання є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, зазначається про те, що постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_3 у розшук направлялись згідно супровідного листа від 23.02.2022 № 6452/24/1/2-2022. Слідчий листом від 08.02.2022 повідомив про виклик підозрюваного ОСОБА_3 для проведення слідчих дій та направив повістки про його явку на 11.02.2022, 22.02.2022 та 28.02.2022, але підозрюваний виклики проігнорував та для додаткового допиту не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідно до заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 від 15.02.2022 про неможливість прибуття за викликом, останній зазначає про виклик його підзахисного на 16.02.2022, 22.02.2022, 28.02.2022. Вважав, що не відповідає дійсності твердження сторони захисту про отримання повістки підозрюваним ОСОБА_3 на 04.01.2022 з метою вручення клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки у корінці до повістки зазначено, що той викликався «для забезпечення участі в проведенні допиту». Тому, доводи сторони захисту в частині не отримання повісток підзахисним з метою визнання безпідставною та передчасною постанови слідчого про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 є намаганням ввести суд в оману. З врахуванням зазначених обставин, слідчим 22.02.2022 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 та з метою встановлення його місцезнаходження надано відповідне доручення, та в цей же день винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

Звертав увагу, що сторона захисту використала своє право на оскарження постанови про зупинення досудового розслідування. Ухвалою від 18.08.2022 скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 залишено без розгляду, адвокатом надана заява про залишення без розгляду. Ухвалою суду від 26.10.2022 у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 було відмовлено, для розгляду даної скарги адвокат та його підзахисний не з`явились. Безпідставним є посилання сторони захисту на недотримання слідчим вимог ст. 280 КПК України. Доводи сторони захисту, що підозрювані у розшуку не знаходились, які підтверджено відповіддю Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, не можна приймати до уваги, оскільки слідчим задля виконання постанови про оголошення розшуку підозрюваного надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України щодо заведення оперативно-розшукової справи, вжиття заходів щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного, тощо. У відповідь на вказане доручення повідомлено, що доручення взято на контроль та за результатами його виконання 27.05.2022 повідомлено про те, що підозрюваний ОСОБА_3 знаходиться за межами Донецької області у м. Дніпро.

Щодо обчислення строку досудового розслідування у вказаному провадженні просив врахувати наступне.

Відомості до ЄРДР внесено 11.08.2021. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру 12.11.2021. Постановою заступника Генерального прокурора 29.12.2022 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 12.02.2022. Ухвалою слідчого судді від 01.02.2022 строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців, тобто до 12.05.2022. 22.02.2022 слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування, яке відновлено 02.06.2022. 07.07.2022 в порядку ст. 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2022 підозрюваним встановлено строк на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 10.08.2022. Обвинувальний акт направлено до суду 11.08.2022.

Таким чином, з огляду на положення ч. 5 ст. 219 КПК України, без врахування строку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня винесення постанови про відновлення не включається у строки досудового розслідування, отже на момент направлення до суду обвинувального акту залишався 1 місяць та 14 днів.

Прокурор також просив врахувати судову практику у справах №№ 991/5157/22, 935/154/20, зокрема щодо неможливості прийняття судом рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування без дослідження процесуальних рішень.

Захисник щодо доводів прокурора зазначає, що відправлення повісток ОСОБА_3 свідчить про те, що той або визнає, що йому було відомо про місцезнаходження підозрюваного або повістки направлялись не на ту адресу. При цьому, доказів підтвердження відправки вказаних повісток не надав. ОСОБА_3 була отримала лише повістка на 04.02.2022. Заява захисника про неможливість прибути за викликом слідчого була мотивована знаходженням підозрюваного на лікарняному, але перебування на лікарняному не є підставою для розшуку. Верховний Суд неодноразово підтверджував право суду перевірки дотримання строків досудового розслідування під час підготовчого судового засідання. Заява про залишення без розгляду була подана у зв`язку із тим, що був заявлений відвід судді, і поки його розглянули обвинувальний акт було направлено до суду. Щодо іншої ухвали, то вона не є відмовою по суті скарги, оскільки доводам строним захисту не надано жодної оцінки.

Обвинувачені підтримали клопотання захисника.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не порушував запобіжний захід у виді домашнього арешту та до 12.04.2022 знаходився за місцем його відбування, 14.04.2022 виїхав із Краматорську у зв`язку із військовими діями. У травні став на облік, як внутрішньо переміщена особа. 05.05.2022 направив листа слідчому про перебування у м. Дніпро.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбаченого, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відноситься до кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України визначено, що із дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Цей строк може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

В даному випадку 29.12.2022 строк продовжувався до трьох місяців постановою заступника Генерального прокурора.

01.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування продовжено до 12.05.2022.

Частиною 5 ст. 219 КПК України визначено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Увказаному кримінальному провадженні сторона захисту зверталась до слідчого судді зі скаргами на постанову слідчого від 22.02.2022 про зупинення досудового розслідування.

Ухвалою від 18.08.2022 скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 було залишено без розгляду, у зв`язку із поданням адвокатом заяви про залишення скарги без розгляду.

Ухвалою від 26.10.2022 у скарзі адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було відмовлено, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає у зв`язку із тим, що «захисник не з`явився в судове засідання, не направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду чи розгляд скарги у його відсутність, тим самим не підтримала вимоги скарги».

При цьому, у вищевказаних ухвалах оцінка доводам сторони захисту не надавалась та по суті скарги не розглядались.

Прокурором не спростовані доводи сторони захисту щодо неотримання копій постанов про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_3 у розшук, відповідних супровідних листів, поштових відправлень та доказів отримання захисником та обвинуваченими зазначених постанов суду не надано.

Коли сторона захисту дізналась про зазначені постанови вона намагалась реалізувати своє право на оскарження, проте повноцінно була його позбавлена через те, що було складено обвинувальний акт та направлено його до суду, а постанови даного виду (про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук) можуть бути оскаржені лише на досудовому розслідуванні, тому суд вважає за можливе надати оцінку доводам викладеним стороною захисту у скарзі на вказані постанови.

Так, п. 2 ст. 280 КПК України визначено, що досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: оголошено в розшук підозрюваного.

Частиною 2 ст. 280 КПК України встановлено обов`язок слідчого, дізнавача до зупинення досудового розслідування виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Частиною 1 ст. 281 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор оголошує розшук підозрюваного, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик. При цьому, до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Із постанови про зупинення досудового розслідування слідує, що досудове розслідування зупинено, керуючись ст.ст. 100, п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 280 КПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також враховуючи те, що всі необхідні та слідчі (розшукові), а також інші процесуальні дії проведені, а його місцезнаходження невідоме.

Між тим, які саме слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії проведено, та відомості на підставі яких робиться висновок, що місцезнаходження ОСОБА_3 невідоме та останній переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності не зазначено.

Із постанови про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 , слідує, що розшук ОСОБА_3 оголошено керуючись ст.ст. 40,110,281 КПК України, у зв`язку із тим, що у ході проведення досудового розслідування вжито комплекс заходів направлених на встановлення фактичного місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 з метою проведення слідчих та процесуальних дій за його участі, однак позитивного результату отримано не було, тобто останній, усвідомлюючи значення своїх дій та відповідну кримінальну відповідальність, яку він буде нести як наслідок учинення корупційного злочину, умисно переховується від органів досудового слідства та суду. Враховуючи, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 невідоме, останній переховується від органі досудового розслідування та суду, в нього є реальна можливість знищити, приховати чи спотворити будь-які з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, окрім того, він може незаконно впливати на свідків, підозрюваного ОСОБА_4 та інших осіб у цьому кримінальному провадженні іншим чином.

Між тим, який саме комплекс заходів направлених на встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_3 , та відомості на підставі яких робиться висновок, що ОСОБА_3 умисно переховується від слідства та суду, у нього є реальна можливість знищити приховати чи спотворити будь-які з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, окрім того, він може незаконно впливати на свідків, підозрюваного ОСОБА_4 та інших осіб у цьому кримінальному провадженні іншим чином не зазначено.

Прокурор у судовому засідання вважав, що вказані постанови законні, обґрунтовані, винесені у відповідності до чинного законодавства. Підставою для розшуку було те, що ОСОБА_3 не з`являвся за викликами до слідчого, копії яких були надані суду.

Між тим, доказів про направлення та отримання ОСОБА_3 повісток на 11.02.2022, 22.02.2022, 28.02.2022 суду не надано.

Наявне лише підтвердження про отримання ОСОБА_3 повістки про виклик до слідчого на 04.02.2022, між тим для чого саме викликаний ОСОБА_3 є незрозумілим, оскільки потрібне серед «для забезпечення участі у проведенні допиту, додаткового допиту, одночасного допиту, іншої процесуальної дії» не підкреслено.

Крім того, із заяви захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про неможливість прибуття за викликом на 12-00 год. 16.02.2022, на 10-00 год. 22.02.2022, на 10-00 год. 28.02.2022, яка отримана слідчим 17.02.2022 слідує, що для проведення допиту (додаткового) допиту ОСОБА_3 , що підозрюваний з 07.02.2022 перебуває на лікуванні із підозрою на Ковід-19, станом на 15.02.2022 ПЦР тестування у лікарню не надходило, тому захисник клопоче про здійснення виклику підозрюваного на інші дати.

Проте, незважаючи на вказане клопотання та те, що слідчому та/або прокурору було достоменно відомо про місцезнаходження ОСОБА_3 та його перебування на лікарняному, а також виклик на 28.02.2022 через 5 днів - 22.02.2022, як вже зазначалось вище, без підтвердження які саме слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії проведено, та відомостей на підставі яких робиться висновок, що місцезнаходження ОСОБА_3 невідоме та останній переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 оголошують у розшук.

Вказане свідчить про необґрунтованість, невмотивованість, передчасність та відповідно незаконність оголошення у розшук ОСОБА_3 , отже і безпідставність зупинення строків досудового розслідування, оскільки суду, об`єктивно незрозуміло чим керувались та що могло послужити підставою для оголошення розшуку 22.02.2022, за наявності виклику ОСОБА_3 на 28.02.2022.

Прокурор надав копії двох ідентичних за змістом доручень оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, перше датоване 22.02.2022 за №4348/24/1/2-2022/1, друге - 26.04.2022 за №5979/24/1/2-2022вс. При цьому, необхідність повторного надання доручення від 26.04.2022 жодним чином не обґрунтована. Повідомлення від 29.04.2022, що виконання доручення за №5979/24/1/2-2022вс по кримінальному провадженню за підозрою ОСОБА_3 доручено Управлінню стратегічних розслідувань Національної поліції України у Донецькій області, отримано слідчим 03.05.2022. Повідомлення, що на виконання доручення №5979/24/1/2-2022вс встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться за межами Донецької області, вказано його контактний телефон, в ході телефонної розмови останній повідомив, що у зв`язку із вторгненням російської федерації, та викликаної цим небезпеки він евакуювався з місця попереднього мешкання та проживає у м. Дніпрі, отримано слідчим 27.05.2022, проте відновлено провадження лише через тиждень 02.06.2022.

Наявність двох ідентичних доручень за різними номерами та відповіді про отримання та результати виконання лише на останнє, дає суду обґрунтовані сумніви вважати, що доручення від 22.02.2022 за №4348/24/1/2-2022/1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України не направлялось, та Департаментом не отримувалось.

Окремо суд звертає увагу на наступне.

Із копії журналу судового засідання від 04.02.2022 убачається, шо ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні з розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою особи під домашнім арештом.

Згідно відповіді слідчому від ГУДПС у Донецькій області від 09.02.2022 ОСОБА_3 відкритий листок непрацездатності з 07 по 11.02.2022.

Згідно довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Костянтинівської міської ради» від 08.02.2022, ОСОБА_3 дійсно перебуває на лікуванні із захворюванням на коронавірус, що був створений в електронній системі охорони здоров`я за № 65С3-ХММН-ВТ8М-3ТХ4.

Із копії квитків про повернення, убачається, що залізничні квитки на 11.02.2022 із Краматорська до Києва були повернуті ОСОБА_3 .

Із клопотання ОСОБА_3 до Печерського районного суду м. Києва слідує, що підозрюваний клопоче про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у зв`язку із хворобою.

Із ували Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2022 слідує, що ОСОБА_3 приймав участь у режимі відеоконференції під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який продовжено до 11.04.2022.

Із повідомлення ОСОБА_3 слідчому від 04.05.2022, слідує, що після закінчення дії ухвали про нічний домашній арешт, ним було прийнято рішення про евакуацію з міста Краматорськ та зазначено адресу, за якою проживає ОСОБА_3 та контактні номери телефонів.

Із відповіді Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, слідує, що ОСОБА_3 у державному розшуку не перебував та станом на 20.06.2022 не перебуває.

Із відповіді Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області слідує, що у період з 25.11.2021 до 24.02.2022 ОСОБА_3 порушень встановленого йому запобіжного заходу та обмежень виявлено не було. У період з 25.11.2021 до 11.04.2022 ОСОБА_3 порушень встановленого йому запобіжного заходу та обмежень виявлено не було. У період з 25.11.2021 до 24.02.2022, або до 11.04.2022 відсутність ОСОБА_3 в місті постійного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 встановлено не було. Будь-які заходи впливу до ОСОБА_3 за порушення обраного запобіжного заходу та встановлених судом обмежень у зазначені вище періоди не застосовувались. Також, ОСОБА_3 у розшук не оголошувався згідно бази даних Національної поліції України.

Таким чином, із вищевказаних документів убачається, що ОСОБА_3 обов`язки покладені ухвалою слідчого судді при застосуванні/продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту виконувались. Від органів досудового розслідування ОСОБА_3 не ухилявся, доказів цього суду не надано. Про перебування ОСОБА_3 на лікарняному, починаючи з 07.02.2022, слідчому та/або прокурору будо відомо як 04.02.2022 так і 11.02.2022 під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так і 17.02.2022 коли захисник 15.02.2022 повідомив про перебування ОСОБА_3 на лікарняному та неможливість з`явитись для додаткового (повторного) допиту на 16, 22, 28 лютого 2022. Незважаючи на виклик на 28.02.2022, слідчим 22.02.2022 виноситься постанова про розшук.

За таких обставин, суд вважає формальним оголошений розшук, оскільки слідчим не виконано жодних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дії. Виклики для допиту, підтверджень про отримання яких відсутні, є недостатньою підставою для оголошення розшуку, за наявності в тому числі відомостей про перебування на лікарняному підозрюваного.

Так, до прикладу, слідчий мав звернутись до Краматорського РУП в Донецькій області, у якому було заведено справу домашнього арешту у відношенні ОСОБА_3 та здійснюється контроль з 25.11.2022, і лише у разі отримання відповіді, що за адресою за якою обвинувачений відбуває домашній арешт той відсутній, робити висновки по можливе ухилення. За наявності відомостей про порушення обов`язків визначених ухвалою слідчого судді про застосування/продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 слідчий мав звернутись із клопотанням про зміну вказаного запобіжного заходу на тримання під вартою, а у випадку неявки підозрюваного, із дозволом на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про зміну/обрання запобіжного заходу. Також, залишається незрозумілим чому при оголошенні ОСОБА_3 у розшук з метою дотримання відповідних строків не було виділено матеріали відносно іншого обвинуваченого для продовження досудового розслідування. Якщо на думку сторони обвинувачення таке виділення могло б негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, про це необхідно було зазначити у постанові про зупинення досудового розслідування.

Отже, аналізуючи надані стороною обвинувачення та захисту документи на підтвердження їх доводів, суд приходить до висновку, що постанови про розшук ОСОБА_3 та зупинення досудового розслідування, які стороні захисту належним чином не направлялись, що позбавило їх права на оскарження, є не обґрунтованими, не вмотивованими, винесеними безпідставно, оскільки місцеперебування ОСОБА_3 було відоме, він перебував на лікарняному, відбував домашній арешт за відповідною адресою, який ним не порушувався та у розшук офіційно не оголошувався (не виставлялась картка у відповідних базах даних).

З огляду на те, що розшук обвинуваченого ОСОБА_3 носив формальний характер, та підстав для зупинення досудового розслідування не було суд не враховує у строки досудового розслідування період з 22.02.2022 по 02.06.2022.

Так, як у даному провадженні строк досудового розслідування був продовжений до 6-ти місяців, тобто до 12.05.2022, а обвинувальний акт направлено до суду 11.08.2022, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст.291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст.219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито, ст. 415 КПК, яка визначає підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, ст. 417 КПК, яка уповноважує суд апеляційної інстанції закрити кримінальне провадження у разі встановлення усіх без виключення підстав, передбачених ст. 284 КПК, ст. 440 КПК, яка надає такі ж повноваження суду касаційної інстанції, у разі встановлення обставини, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, суд апеляційної чи касаційної інстанцій зобов`язаний скасувати судові рішення нижчих інстанцій і закрити кримінальне провадження.

Враховуючи викладе провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд -

постановив:

клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0001047 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, - закрити у зв`язку із тим, що після повідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1