Справа № 185/9876/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000836 від 12 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, працюючого на ДП «НВО «ПХЗ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період часу з 14.12.2020 по 16.03.2022, перебуваючи у помешканні, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з ідеологічних мотивів, з метою переконання невизначеного кола осіб шляхом використання та публічного поширення матеріалів, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, поширював публікації (зображення) з цього приводу за таких обставин.

Так, використовуючи власний мобільний телефон марки Nokia (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) та обліковий запис у соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , використовуючи спеціалізовані програми для обходу блокування - VPN, умисно, цілеспрямовано, достовірно знаючи про публічно-комунікативний характер соціальної мережі через можливість поширення інформації через всесвітню мережу Інтернет серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовуючи власну сторінку в зазначеній соціальній мережі в період з грудня 2020 року по вересень 2022 року, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , розмістив, публічно використовував та поширив з вільним доступом для перегляду невизначеному колу користувачам зазначеної соціальної мережі публікацію - відеозапис із зображенням герба СРСР, прапора СРСР, нагородами-відзнаками СРСР, серпом і молотом СРСР та написом «Назад в СССР. Страна, которую у нас украли», в якому, враховуючи значення абревіатури СРСР та герба СРСР, які у відповідності до підпунктів «а», «є» пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09.04.2015 № 317-VIII є символікою комуністичного тоталітарного режиму, міститься публічний заклик до його відродження. Зазначена публікація перебувала у вільному доступі й використовувалась як інформаційний графічний матеріал у наведеній вище соціально-орієнтованій мережі.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1КК України.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за 1 ст. 436-1 КК України, як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.

22 листопада 2022 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що повністю погоджується з обвинуваченням, та у вчиненому розкаюється. Вказав, що дійсно розмістив на своїй сторінці вказану в обвинуваченні публікацію, через певну ностальгію за минулим. Зараз зрозумів неправильність свого вчинку та жаліє про це.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості внаслідок згоди на це потерпілих.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 436-1 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 436-1 КК України, у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, характеризується позитивно. Щодо тривалості іспитового строку, то враховуючи дані про особу, та обставини кримінального правопорушення його необхідно визначити в розмірі 1 року.

Запобіжний захід не обирати.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави засіб вчинених кримінальних правопорушень - мобільний телефон марки Nokia (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), за допомогою якого обвинувачений здійснював публічне використання та поширення забороненої символікита перебуває в камері зберігання Павлоградського РВП.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 21 вересня 2022 року частково скасувати, зняти арешт з системного блоку з написом «SP», флеш носія « ОСОБА_8 ».

Судові витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 22 листопада 2022 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази системний блок з написом «SP», флеш носій «Smartbuy» повернути обвинуваченому.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення - мобільний телефон марки Nokia (IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) , який перебуває в камері зберігання Павлоградського РВП.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 21 вересня 2022 року частково скасувати, зняти арешт з системного блоку з написом «SP», флеш носія « ОСОБА_8 ».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1