Справа № 342/839/19
Провадження № 11-кп/4808/168/23
Категорія ст. 125 ч.1КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано - Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Городенківського районного суду від 18 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , вважає ухвалу суду першої інстанції від 18.01.2023 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 обчислюється з 21.06.2019 року, тобто станом на час винесення оскаржуваної ухвали сплило майже три роки.

Просить ухвалу Городенківського районного суду Івано - Франківської області від 18.01.2023 року скасувати, а клопотання сторони захисту задовольнити.

Ухвалою Городенківського районного суду від 18 січня 2023 року у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України - відмовлено.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , підтримав подану апеляційну скаргу просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати;

- прокурор з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 не заперечив, просив її задовольнити частково та скасувати ухвалу суду першої інстанції на новий судовий розгляд;

- потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з приводу поданої апеляційної скарги, підтримали позицію прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду, слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Санкція ст. 125 ч.1 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України відноситься до проступків, оскільки за його вчинення найбільш суворе покарання передбачено у виді обмеження волі строком до 1 років.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинили нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_11 мало місце 21.06.2019 року.

Однак, ухвалою Городенківського районного суду Івано - Франківської області від 25.05.2021 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено в розшук і надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_11 з метою його приводу до Городенківського районного суду для участі в судовому розгляді.

Згідно даної ухвали, обвинувачений ОСОБА_11 ухилявся від суду, оскільки неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи в передбачений законом спосіб, а саме у вигляді СМС, а також до нього застосовувався привід, який не був виконаний працівниками поліції через відсутність обвинуваченого по місцю проживання.

Відповідно до положень ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У такому випадку особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального проступку минуло п`ять років.

Суд першої інстанції при постановленні даного судового рішення належним чином врахував норми закону України про кримінальну відповідальність та установлену судову практику Об`єднаної палати Верховного Суду.

В основу правової позиції, сформульованої Об`єднаною палатою в постанові від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19 (провадження № 51-5464кмо20), покладено тлумачення змісту частини другої статті 49 КК України. За висновком Об`єднаної палати, факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від розслідування або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані терміни, визначені в частині першій статті 49 КК України. У цьому випадку, як констатувала Об`єднана палата, закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від розслідування чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку.

Однак, 02 лютого 2023 року Великою Палатою Верховного Суду було винесено постанову ( справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22) зі змісту якої вбачається, що вона не погоджується з даним правовим висновком Об`єднаної палати, викладеним в постанові від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19.

Велика Палата вважає, що встановлені частиною другою статті 49 КК загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя - як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів.

Окрім цього, підхід за якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності і застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції.

Велика Палата вважає, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

З огляду на викладене, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що у даному випадку, з урахуванням п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підстави для скасування оскаржуваної ухвали з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Ухвалу Городенківського районного суду від 18 січня 2023 року щодо ОСОБА_11 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5