Справа №: 343/1749/22
Провадження №: 1-кп/0343/141/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/141/22, внесеного до ЄРДР за № 0000168 від 02.09.2022 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, судимого 21.12.2021 Долинським районним судом за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 год громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,
з участю: прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
07.03.2022 солдат ОСОБА_3 першим відділом (м. Долина) ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Проте, солдат ОСОБА_3 незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм законодавства, вчинив кримінальне правопорушення, спрямоване на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за наступних обставин.

01 вересня 2022 року близько 13 год 57 хв, солдат ОСОБА_3 перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_2 , підійшов до відділу з алкоголем де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна - пляшки Джина «Вееfеаtег» ємністю 0,5 літра.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, із прилавка магазину «Рукавичка» таємно викрав одну пляшку Джина «Вееfеаtег» ємністю 0,5 літра вартістю 303,00 гривні, після чого ОСОБА_3 тримаючи її у руці та притиснувши до себе, не розраховуючись пройшов з викраденим майном повз каси, де його незаконні дії було виявлено та припинено керуючою магазину ОСОБА_5 , що не дало ОСОБА_3 об`єктивної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим останній не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 21.12.2021 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Призначене судом покарання у вигляді громадських робіт, він повністю не відбув.
В березні 2022 року він прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

01 вересня 2022 року перебуваючи у магазині «Рукавичка», що по вул. Довбуша, 9 у м. Долина Калуського району Івано-Франківської області, він підійшов до відділу з алкоголем та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв пляшку джина ємністю 0,5 літра, та заховавши її в рукав куртки,не розраховуючись пройшов повз касу, де його було зупинено працівником магазину . Викрадену пляшку джина він повернув.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати представника потерпілого, свідків, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати, врахувавши його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також те, що після вчинення крадіжки він добровільно віддав викрадений товар.
Представник потерпілого ТМ «Рукавичка» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності, з приводу міри покарання покладається на думку суду (а.с.16).
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: 21.12.2021 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (а.с.43-46), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті КНП «Долинська БПЛ» не знаходиться (а.с.50,51), депутатом не являється (а.с.49), негативно характеризується за місцем проживання (а.с.48), 07.03.2022, на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 по призову на військову службу під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 (а.с.42).
Згідно досудової доповіді начальника сектору Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_7 від 23.11.2022 - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції його від суспільста ( а.с. 27-29).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків .
Обставиною яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецедив злочинів.
Таким чином, суд, враховуючи особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення,вартість майна, яке обвинувачений намагався викрасти, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймаючи до уваги думку прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст.69 КК України та враховуючи досудову доповідь Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області», з якої слідує, що орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, зважаючи на позицію представника потерпілого, який не наполягає на призначенні суворого покарання, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України , призначивши більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції частини 4 статті 185 КК України, у вигляді арешту.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
При цьому, судом враховується те, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2021, ОСОБА_3 , засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (а.с.44-46).
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
П. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України якщо до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
За таких обставин остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати за правилами ст.ст.71,72 КК України, у вигляді арешту , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком , виходячи з такого співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до довідки Калуського районного сектору №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_3 , який засуджений вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2021 за ст.126-1 КК України до 150 годин громадських робіт, з 31.01.2022 по даний час перебуває на обліку Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області (а.с.47).

Станом на 02.12.2022 згідно інформації КП «Комунгосп» та табеля виходу на роботу, засудженим ОСОБА_3 відпрацьовано 44 години громадських робіт, залишилося відпрацювати 106 години громадських робіт (а.с.34).

З огляду на здійснені підрахунки невідбутий строк покарання ОСОБА_3 за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року складає 13 днів арешту та відповідно до частини 1 статті 71 КК України, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в межах розгляду даного кримінальних провадженнях не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368,373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України , призначивши більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції частини 4 статті 185 КК України, у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання,

призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2021 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів з відбуванням арешту на гаупвахті.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов не заявлялися.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
- DVD диск з записами із камер відео нагляду із магазину «Рукавичка» за 01.09.2022 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :