Справа № 504/383/23
Номер провадження 1-кп/504/519/23
У Х В А Л А

08.02.2023 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000175 від 15.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000175 від 15.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки строк обраного на досудовому розслідуванні запобіжного заходу спливає, а перебуваючи на волі остання може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, однак надала телефонограму про проведення підготовчого судового засідання без її участі, тому суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На підставі цього, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /справа W. против Switzerland, судове рішення від 26.01.1993 року § 30/.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Суд вважає, що небезпека переховування ОСОБА_6 здається явно переконливою, оскільки вона обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого та тяжкого злочину, офіційно не працює, не навчається, в неї немає офіційного джерела доходу. Вказані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, характеру інкримінованого злочину свідчить про існування ризику переховування від суду.

Також, ризик впливу на потерпілих та свідків здається суду обґрунтованим, оскільки обвинувачена шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань під час судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, допит жодних осіб не проводився, тому заявлений прокурором ризик можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків є вкрай актуальним.

Враховуючи те, що обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним ризикам, зважаючи на обставини справи, дані про особу обвинуваченої, суд вважає необхідним обрати запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_6 спричинив загибель людини, суд вважає, що встановлювати розмір застави є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 315, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 08.02.2023 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 09.04.2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1