Справа № 383/548/23
Номер провадження 1-кс/383/132/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання слідчого СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000046 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого професійно-технічну освіту, не маючого на утриманні дітей, осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 1980 року народження, якому повідомлено про підозру у тому, що він 15 березня 2023 року у вечірній час близько 16 години 15 хвилин точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебував у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з господарем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в одній з кімнат будинку розпивав спиртні напої.

Під час спільного відпочинку, між ОСОБА_5 та господарем ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , почав наносити йому удари кулаками рук по тулубу та обличчю. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 , бажаючи їх настання, схопив зі столу кухонного ножа та тримаючи його у руці, наніс почергово два удари в праву скроневу ділянку голови потерпілого ОСОБА_7 ..

Від умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаних ран скроневої ділянки голови з правого боку, внаслідок чого відбулася гостра крововтрата, геморагічний шок, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після цього, ОСОБА_5 переконавшись, що потерпілий лежить нерухомо з масивною крововтратою та вважаючи, що вчинив всі необхідні дії для доведення даного злочину до кінця, які виражаються в настанні смерті ОСОБА_7 , розуміючи що останній може померти, продовжував сидіти та не вчиняти жодних дій спрямованих на надання допомоги потерпілому. Проте з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 та лише завдяки своєчасному наданню невідкладної медичної допомоги та операційному втручанню лікарів, життя потерпілого ОСОБА_7 вдалося врятувати.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосовувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту пояснюючи, що у день події він вжив лише 250 грам горілки домашнього виробництва, але не пам"ятає всіх обставин події, а лише те, що оборонявся, оскільки потерпілий ОСОБА_9 перший наніс удар. Також вказує, що більше року він ніде не працює та має тимчасові заробітки, проживає з матір"ю похилого віку в її будинку, а потерпілий ОСОБА_9 є його сусідом, з яким має добрі приятельські стосунки та раніше ніколи не конфліктував з ним, і причину сварки між ними в день події він не пам"ятає.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечила щодо задоволення клопотання вказуючи, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 можливо обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання нез`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши докази, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно змісту ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2023 року по даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

15 березня 2023 року о 20 год 20 хв. ОСОБА_5 затримано у відповідності до ст. 208 КПК України.

16 березня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Також, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_5 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом огляду місця події від 15.03.2023 року, проведеного на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де було вчинено кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4) ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано обставини пред`явленої підозри, що характеризується поведінкою ОСОБА_5 , який проігнорував застосування у повсякденному житті загальноприйнятних правил поведінки, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційно непрацючий та не має постійного стабільного доходу, неодружений, на утриманні малолітніхчи неповнолітніх дітей чи осіб з інвалідністю не маючий, за місцем проживання характеризується негативно, мають місце скарги, від родичів та від жителів села на його поведінку, також зловживає спиртними напоями та хоча має постійне місце проживання, але стійких соціальних зв`язків не встановлено, підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_5 та його особистість істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість призначеного покарання у разі доведення вини ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на даний час не вилучено, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також на інших свідків, які на даний час не допитані у даному кримінальному провадженні, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, тобто заявлені у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики є реальними.

При цьому, слідчим суддею враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж триманні під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжних захід і він не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наслідкам, які були ним завдані. Особиста порука не може бути застосована, оскільки не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Домашній арешт також обрати не є доцільним, оскільки такий запобіжний захід, з урахуванням негативних даних про особу, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та в цілому не може гарантовано запобігати зазначеним вище ризикам.

При цьому, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних вище обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, та даних про особу на думку слідчого судді не є надмірними та такими, що принижують гідність підозрюваного у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому лише такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою підозрюваному зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризиким, визначеним у ст.177 КПК України.

Отже, твердження сторони захисту про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного триманням під вартою суд відхиляє, оскільки об`єктивних доказів на їх обґрунтування до суду не надано та на навпаки, встановлені в судовому засіданні обставини повністю їх спростовують.

Відповідно до змісту ч.1 , ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк триманні під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України вчиненого із застосуванням насильства, та беручи до уваги, що відповідно до п.1) ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому, враховуючи вищевстановлені обстаини підозри та доводи клопотання й докази на їх обґрунтувавння, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 182, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 20 години 20 хвилин 13 травня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 20 години 20 хвилин 15 березня 2023 року.

Строк цієї ухвали закінчується о 20 годині 20 хвилин 13 травня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1