У Х В А Л А

22.03.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката - ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому підготовчому у судовому засіданні питання повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000776 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Прокурор вважає, що на підставі обвинувального акту слід призначити судовий розгляд.

Представник потерпілого підтримав позицію прокурора.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. Як на підставу для повернення обвинувального акту посилається на ті обставину, що стороною обвинувачення не було вжито заходів щодо доступу до матеріалів сторони захисту, що унеможливлює наразі подання таких матеріалів до суду та використання їх як доказів при розгляді справи з огляду на приписи ч.ч.6,9 ст. 290 КПК України.

Всупереч вимогам п. 3-1 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить анкетних даних щодо викривача, розмір пропонованої винагороди викривачу.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 291 КК України в обвинувальному акті зазначено, що відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000776 від 09.04.2022р внесено до ЄРДР за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, дані відомості не відповідають дійсності оскільки дане провадження було внесено до ЄРДР та розпочате досудове розслідування за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України.

В порушення п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю вказано посаду прокурора. Крім того, гриф затвердження сформовано з порушенням норм ДСТУ до оформлення документу, зокрема відповідно до п. 5.16 ДСТУ 4163:2020:

Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування невірно зазначено дату клопотання про подовження строку досудового розслідування, що на думку захисту є важливим при вирішенні питання щодо дотримання встановленого КПК порядку дотримання строків проведення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду, що є обов`язковим з огляду на п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України.

Всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті невірно викладено фактичні обставини справи з огляду на невірно зазначений механізм ДТП, який було встановлено під час досудового розслідування, а також вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачена спочатку здійснила наїзд на бетонний блок, а потім зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився попереду, що не відповідає дійсності, оскільки спочатку було зіткнення з транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 . а потім вже наїзд на бетонний блок.

Крім того в обвинувальному акті як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченої, зазначено вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що з огляду на ч. 4 ст. 67 КК України, є незаконно, оскільки вказана ознака є кваліфікуючою диспозиції ч. 2 ст. 286-1 КК України. Також підпис прокурора, що затверджує обвинувальний акт, не скріплений печаткою, що є одним із реквізитів офіційного документу.

На думку захисту вказані недоліки фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, а неконкретність обвинувачення порушує право на захист.

Також вказані суперечності, на думку суду, позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт крім інших має містити такі відомості:

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт, затверджений 28 листопада 2022 року прокурором у кримінальному провадженні прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської обласної ОСОБА_9 формально відповідає вимогам п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наведені захисником доводи в частині внесення неправильних відомостей щодо початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, неконкретності формулювання обвинувачення, порушення вимог закону щодо встановлених прокурором обтяжуючих обставин є предметом доказування саме стороною обвинувачення виходячи з принципу змагальності та входять до питань, які суд має вирішити, ухвалюючи вирок в нарадчій кімнаті, а отже не є перешкодою для призначення судового розгляду.

Доводи в частині невжиття стороною обвинувачення заходів щодо доступу до матеріалів сторони захисту є предметом саме судового розгляду в ході процедури доказування.

Інші наведені стороною захисту недоліки не є істотними та не перешкоджають судовому розгляду тому вказані захисником обставини не призведуть до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на справедливий суд.

Ні підставі викладеного керуючись ст. 3, 291, 314 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

Відмовити захиснику обвинуваченої ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 у поверненні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000776 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України та продовжити підготовче судове засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_10