ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1261/23
провадження № 1-кс/753/350/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, одружений, має неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, хворіє на сепсис нижніх кінцівок, раніше не судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0002351 від 08.08.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2023 року слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження № 0002351 від 08.08.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

Клопотання умотивоване тим, що ОСОБА_4 визначивши незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, розробив план збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Так, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановленому досудовим розслідування місці, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), та переніс його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб, з метою подальшого збуту шляхом передачі «з рук в руки».

03.10.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки наркотичного засобу - метадону (фенадону), під час якого ОСОБА_4 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовився щодо збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону).

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти в сумі 750 гривень придбала у ОСОБА_4 поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого 5 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, 03.10.2022 в період часу з 15 год. 58 хв. по 16 год. 25 хв. ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого 5 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон),загальною масою 0,110 г., який ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009.

Метадон (фенадон), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2» є наркотичним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , визначивши незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу сильнодіючих лікарських засобів, розробив план збуту сильнодіючих лікарських засобів - зопіклон та дифенгідрамін (димедрол).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_4 , у невстановлений спосіб придбав сильнодіючі лікарські засоби - зопіклон та дифенгідрамін (димедрол), та переніс їх за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочавзберігати сильнодіючі лікарські засоби з метою подальшого збуту шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 03.10.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки сильнодіючих лікарських засобів, під час якого ОСОБА_4 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовилась щодо збуту сильнодіючих лікарських засобів, шляхом «передачі із рук в руки».

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти в сумі 1250 гривень придбала у ОСОБА_4 блістери із 8 пігулками блакитного кольору, блістер із 10 пігулками жовтого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон та блістери із 14 пігулками, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

В подальшому, 03.10.2022 в період часу з 15 год. 58 хв. по 16 год. 25 хв. ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Івана Микитенка, неподалік будинку №25, в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції блістери із 8 пігулками блакитного кольору, блістер із 10 пігулками жовтого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон,загальною масою 1,333 г. та блістери з 14 пігулками, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол),загальною масою 0,593 г., які ОСОБА_4 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів збув, всупереч вимогам Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 року.

Зопіклон, згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 р. «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», є сильнодіючим лікарським засобом.

Дифенгідрамін (димедрол), згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 490 від 17.08.2007 р. «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», є сильнодіючим лікарським засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

23.01.2023 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, яке того ж дня погоджено прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва та вручено слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 ОСОБА_4 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортами про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; протоколами огляду місця події; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж; протоколом про результати проведення аудіо, відео контролю; висновком експерта № СЕ-19/111-22/44690-НЗПРАП від 02.11.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з мінімальним розміром застави.

Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що підорюваний прибуває на всі виклики та не переховується, має постійне місце місце проживання та неповнолітню дитину, хворіє на сепсис нижніх кінцівок, просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту у нічний час або цілодобовий, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний доводи захисника підтримав, та окремо зазначив, що вину визнає та не заперечує щодо скоєних дій. Просив суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим, останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

У цьому випадку, у ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 23 січня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, одружений, має неповнолітню дитину, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, хворіє не сепсис нижніх кінцівок, раніше не судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0002351 від 08.08.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові міцні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (тримання під вартою), про який ідеться у клопотанні слідчого та прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 369-372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, йому може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 24.03.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: