Справа №760/3841/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування №0000381, внесеному 11.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000381 від 11.11.2021, яке відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000381, внесеному 11.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Як вказує слідчий у клопотанні, відповідно до Конституції України: Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава (стаття 1). Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною (стаття 2). Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами (стаття 5). Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу (стаття 17).

Частиною 1 статті 34 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим, здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Обмеження в реалізації права на вільне вираження своїх поглядів, яке закріплене в статті 34 Конституції України, також передбачено в статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі по тексту - Конвенція), ратифікованій Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997. Так, статтею 10 Конвенції встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Відповідно до Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992: реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5); право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (стаття 6); інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини (стаття 28); порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України (стаття 27).

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту - РНБО) «Про Стратегію національної безпеки України» від 14.09.2020, затвердженого Указом Президента України № 392/2020 від 14.09.2020, для відновлення свого впливу в Україні Російська Федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як ззовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку Російської Федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

Слідчий у клопотанні зазначає, що всупереч Конституції України, міжнародним договорам, Законам України, рішенням РНБО України у ОСОБА_5 за невстановлених обставин виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій на шкоду інформаційній безпеці України, а саме на надання іноземній державі - Російській Федерації, її організаціям та представникам активну допомогу в проведені підривної діяльності проти України, агресивного інформаційного впливу та проведенні деструктивної пропаганди.

Як вказує слідчий у клопотанні, на виконання зазначеного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, вступив у попередню злочинну змову з невстановленими представниками іноземної держави - Російської Федерації та її організацій, на виконання завдань яких готував та надсилав останнім для подальшої публікації статті антиукраїнського характеру, які в подальшому під його авторством розміщувались в мережі Інтернет на сайтах «Альтернатива» (ІНФОРМАЦІЯ_13), « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 що перебувають у вільному доступі необмеженій кількості користувачів, чим надав допомогу представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, зокрема ОСОБА_5 погодився надавати допомогу представникам Російської Федерації в здійсненні нею агресивного впливу деструктивної пропаганди щодо України.

Слідчий у клопотанні вказує, що в період часу з 17.05.2014 по 03.12.2016 ОСОБА_5 , будучи обізнаним про здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України, а також про проведення нею, її організаціями та представниками підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, усвідомлюючи, що він своїми діями надає допомогу в даній підривній діяльності, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, діючи умисно на шкоду інформаційній безпеці України, з метою повалення існуючого та законодавчо закріпленого в Україні державного та конституційного ладу, у вигідному Російській Федерації та її представникам контексті, усвідомлюючи також, що його статті будуть розміщені в мережі Інтернет та з ними зможе ознайомитись необмежена кількість користувачів, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , підготував та з власної електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_8 » надіслав представникам Російської Федерації тексти статей з наступними назвами:

ІНФОРМАЦІЯ_9 о 13 год. 19 хв. ОСОБА_5 , надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_10 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_11 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_14 о 10 год. 27 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_10 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_15 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_16 о 19 год. 57 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_17 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_18 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_19 о 11 год. 43 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_10 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_20 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті «Альтернатива» ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ) із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_21 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_17 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_22 », яка ІНФОРМАЦІЯ_23 була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_24 о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_25 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_26 », яка ІНФОРМАЦІЯ_27 була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням останнього її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_28 о 00 год. 15 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку користувача « ОСОБА_7 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_29 »», яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням ОСОБА_5 її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_30 о 23 год. 18 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку користувача « ОСОБА_7 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_31 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням ОСОБА_5 її автором;

ІНФОРМАЦІЯ_32 о 15 год. 45 хв. ОСОБА_5 надіслав на електронну поштову скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_33 » статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_34 », яка того ж дня була опублікована на інтернет-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_7» ( ІНФОРМАЦІЯ_7 із зазначенням останнього її автором.

Слідчий у клопотанні зазначає, що вказані інформаційні матеріали, що містять інформацію з елементами психологічного маніпулювання суспільною свідомістю, та яка спрямована на розпалювання національної, міжетнічної, соціальної ворожнечі та ненависті, підрив морального духу населення та армії України, внесення розбрату між армією і народом, суспільно-політичну дестабілізацію у державі, після їх публікацій в мережі Інтернет стали доступними необмеженій кількості користувачів мережі Інтернет.

Згідно з висновком експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 89/1 від 24.03.2022 у вищезазначених, наданих на дослідження статтях міститься наступне:

- негативна упереджена тенденційна інформація (дискредитація України як держави в цілому, її внутрішнього та зовнішньополітичного курсу; дискредитація державної влади, представників діючої (чинної) влади, їхніх рішень, дій);

- інформація, що сприяє (яка створює умови) формування негативного іміджу України на міжнародному рівні, дестабілізації внутрішньополітичної обстановки; загостренню і дестабілізації суспільно-політичної ситуації;

- популяризація та героїзація Російської Федерації, дій ОСОБА_8 , призначення Росії у світі, її «високої» місії, «жертовності»;

- заперечення української автентичності, українців як повноцінного самостійного етносу;

- заперечення України як країни;

- посилання на відомих людей, історичні джерела (політиків, редакторів, істориків та ін.) при негативному тенденційному висвітленні тематичних дискурсів;

- лексика з негативною принизливою конотацією на означення українців та окремих осіб.

Тобто у наданих на дослідження статтях міститься інформація, що, з лінгвістичної точки зору, у своїй сукупності має ознаки загрози національній безпеці в інформаційній сфері, яка, зі свого боку, є складовою підривної діяльності.

В об`єктивному змісті наданих на дослідження публікаціях містяться висловлювання щодо втручання у внутрішню політику України інформаційним шляхом.

Таким чином слідчий стверджує, що за описаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду інформаційній безпеці України, що виразилось в наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

23.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

29.08.2022 у зв`язку з переховуванням від правоохоронних органів ОСОБА_5 оголошено у розшук.

29.08.2022 кримінальне провадження № 0000381 за ч. 1 ст. 111 КК України зупинено, оскільки під час проведення подальшого досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не виявилося за можливе оскільки, за своїм місцем реєстрації та фактичним місцем проживання підозрюваний ОСОБА_5 не з`являється.

31.08.2022 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виконання ухвали слідчим доручено оперативному підрозділу - ДЗНД СБ України.

На виконання вказаної ухвали 20.02.2023 підозрюваного ОСОБА_5 затримано. Того ж дня кримінальне провадження відновлено у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник та підозрюваний просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 03.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія протоколу огляду від 02.02.2022; копія висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 89/1 від 24.03.2022; копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 23.08.2022; копія ухвали слідчого судді солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2022 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу; копія протоколу затримання ОСОБА_5 від 20.02.2023.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 тривалий час переховувався від органу досудового розслідування та перебував у розшуку; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцять років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу.

При цьому органом досудового розслідування не доведено наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обґрунтування щодо наявності даного ризику на які посилається слідчий у клопотанні фактично дублюють зазначений раніше ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцять років, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому, слідчий суддя, вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 53 дні в межах досудового розслідування.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 176 КП К України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дію наразі на території України воєнного стану, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі строком - 53 доби, без визначення розміру застави.

В іншій частині поданого клопотання, відмовити.

Строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 10 години 32 хвилин 20 лютого 2023 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 13 квітня 2023 року о 10 год. 32 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1