ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2129/22 Справа № 182/6356/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи, звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що вимоги засудженого ОСОБА_8 про визнання кримінальної справи незавершеною та такою, що передана до архіву передчасно, про звільнення його від відбування покарання чи заміну покарання більш м`яким не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. Суд також встановив, що твердження засудженого ОСОБА_8 щодо не надсилання Апеляційним судом Дніпропетровської області після набрання вироком законної сили і повернення справи з Верхового суду України розпорядження про виконання цього вироку від 15 квітня 2002 року, є безпідставними, оскільки вирок та ухвала суду, що набрали законної сили є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи, звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на незаконність судового рішення. ОСОБА_8 вважає судовий розгляд неповним, оскільки суд не перевірив докази, які мають істотне значення для справи та клопотання про дослідження яких було заявлено у суді. При цьому, засуджений зауважує, що суд дослідив лише копії особової справи, на підставі яких неможливо встановити викладені ним факти.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведені вимоги закону були дотримані судом повною мірою.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, призначене йому вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року за вчинення злочинів, передбачених ст. 93 п. «а», «г», 142 ч.3 КК України (1960 року), 263 ч.2 КК України (2001 року).

31 серпня 2021 року засуджений звернувся до суду з заявою, в якій просив завершити кримінальну справу №1-19/02 шляхом звільнення його від покарання у виді довічного позбавлення волі у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку або шляхом заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Відмовляючи у задоволення клопотання, суд посилався на те, що вимоги засудженого про завершення кримінальної справи не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а вимоги про закінчення строків давності виконання вироку не відповідають даним про його фактичне виконання.
З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.

Колегією суддів встановлено, що ухвалами Верховного Суду України від 23 липня 2002 року, вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів дослідженої судом кримінальної справи, 12 серпня 2002 року Верховний Суд України направив начальнику слідчого ізолятора №3 м. Дніпропетровська три копії ухвали Верховного Суду України від 23 липня 2002 року по справі ОСОБА_8 для виконання та одночасно надіслав до Апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальну справу відносно ОСОБА_8 .

На даний час ОСОБА_8 відбуває призначене покарання у Державній установі «Дніпровська виправна колонія №89».

Таким чином, враховуючи те, що вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2002 року фактично було приведено до виконання після набрання 23 липня 2022 року чинності ухвалою Верховного Суду України, підстави для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відсутні.
При цьому, з огляду на те, що факт закінчення строків давності не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, суд обґрунтовано відмовив й у заміні довічного позбавлення волі на позбавлення волі, що визначено у ч. 5 ст. 80 КК України.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до об`єктивного, обґрунтованого та вмотивованого висновку, що вирок виконується, тому відсутні підстави для закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та визнання справи незавершеною та такою, що передана до архіву передчасно, а також, для заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 80 КК України.

Щодо тверджень засудженого про неповноту судового розгляду, то вони не заслуговують на увагу, оскільки судом були перевірені всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи.

Таким чином, колегія судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви засудженого про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи №1-19/02, звільнення від покарання чи заміни покарання більш м`яким, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Окремо колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_8 , що згідно з вимогами ст. 82 КК України в редакції закону № 2690-IX від 18.10.2022 він не позбавлений можливості заявити клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про звернення судового рішення до виконання, завершення кримінальної справи, звільнення від відбування покарання чи заміни покарання більш м`яким, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4