Справа №452/450/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000572від 28 жовтня 2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів Львівської області, громадянки України, українки, що має незакінчену вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні чотирьох малолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

по обвинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 28 жовтня 2022 року близько 11 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Vokswagen Golf», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним в світлу пору доби в межах населеного пункту, а саме вулицею Івана Франка в м. Самбір Львівської області в напрямку до с. Ралівка Самбірського району Львівської області, грубо порушила вимоги Розділу 1 п.п.1.5,1.7, Розділу 2 п.п.2.3б),д), Розділу 12 п.п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами та доповненнями(далі - ПДР України), а саме, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині дороги пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто особу похилого віку, який здійснював перехід проїзної частини дороги зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, а також маючи об`єктивну можливість зупинити керований нею автомобіль, не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 на смузі руху, призначеній для руху до с. Ралівка Самбірського району Львівської області, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме, відкритий поперечний перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки із зміщенням та рану в ділянцілівої гомілки, які згідно висновку експерта №163/22 від 07 листопада 2022 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, підтвердивши при цьому обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що 28 жовтня 2022 року приблизно об 11 год. 00 хв. вона, керуючи автомобілем«Vokswagen Golf», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Івана Франка в м. Самбір Львівської області в напрямку до с. Ралівка Самбірського району Львівської області, дійсно проявила неуважність до дорожньої обстановки та дорожніх умов, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 на своїй смузі руху, який здійснював перехід проїзної частини дороги зліва направо відносно напрямку руху її автомобіля. В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила, що ДТП сталося внаслідок порушення нею відповідних пунктів ПДР України.

Обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала час, місце, спосіб та інші обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро покаялась, прохала суд призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі та без позбавлення права керувати транспортними засобами, посилаючись на те, що вона має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, яких необхідно постійно возити в школу та на гуртки, а також відшкодувала потерпілому ОСОБА_5 всі його витрати, пов`язані із лікуванням та відновленням після отриманих тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши при цьому, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої він не має. Також потерпілий письмово відмовився приймати участь в судових дебатах, прохав суворо ОСОБА_4 не карати, а призначити обвинуваченій покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Крім того, потерпілий ОСОБА_5 подав до суду додаткову письмову заяву, в якій прохав залишити заявлений ним в підготовчому судовому засіданні цивільний позов без розгляду, оскільки завдана йому шкода обвинуваченою відшкодована в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження, а саме, прокурор та потерпілийтакож не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 , який обмежено допитом обвинуваченої та вивченням даних, які характеризують її особу.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_5 , тому суд прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.286 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що нею вчинено тяжкий злочин.

З даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається, що вона має визначене і постійне місце проживання, заміжня, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває, стан її здоров`я визнано задовільним, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима.

З наданої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 ,складеної уповноваженою особою Самбірського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області, встановлено, що виправлення ОСОБА_4 з урахуванням даних, що характеризують її особу, способу її життя, середньої можливості вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня ймовірної небезпеки для суспільства, можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину шляхом добровільного повідомлення органу слідства і суду фактів, що мають істотне значення для з`ясування обставин їх вчинення, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує вчинення нею кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, та за наявності однієї обставини, яка його обтяжує, враховуючи особу обвинуваченої, її сімейний та майновий стан, а також стан здоров`я, що вона в цілому по матеріалах справи характеризується позитивно, враховуючи її відношення до вчиненого злочину, щире каяття, відсутність вимог майнового характеру з боку потерпілого ОСОБА_5 , а також його позиції щодо призначення покарання, суд, керуючись стст.63,65-67 КК України, знаходить можливим призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, покарання у виді позбавлення волі на певний строк в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті, без позбавлення права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості злочину, скоєного ОСОБА_4 , дані про її особу, а також враховуючи думку прокурора та потерпілого, суд, керуючись ст.75 КК України, прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне звільнити її від відбування покарання з випробуванням на певний строк з покладенням на неї обов`язків, передбачених пп.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 по інкримінованому кримінальному правопорушенню більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні з дотриманням положень стст.128,129 КПК України та вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Потерпілий ОСОБА_5 додатково, до початку судового розгляду кримінального провадження, подав до суду письмову заяву, в якій прохав залишити цивільний позов, заявлений ним в підготовчому судовому засіданні, без розгляду, посилаючись на те, що завдана йому шкода обвинуваченою ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов слід залишити без розгляду, адже шкода відшкодована повністю і претензій у потерпілого до обвинуваченої ОСОБА_4 немає.

Процесуальні витрати слід розподілити у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна (ч.4 ст.174 КПК України).

Разом з тим, арешт майна, накладений ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року, на автомобіль «Volkswagen Golf» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25 вересня 2021 року належить ОСОБА_6 , було частково скасовано ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2022 року та передано даний автомобіль ОСОБА_6 на відповідальне зберігання та користування із забороною його відчуження, розпорядження.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись стст.368,370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) років, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до стст.75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання судовим рішенням законної сили, - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 5 663 (п`яти тисяч шестисот шістдесяти трьох) гривень 40 (сорока) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року, на автомобіль «Volkswagen Golf» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та котрим користувалась ОСОБА_4 , який було вилучено 28 жовтня 2022 року під час проведення огляду місця події та 03 грудня 2022 року переданий ОСОБА_6 на відповідальне зберігання та користування згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2022 року, - скасувати в частині заборони його відчуження та розпорядження.

Речові докази:

-автомобіль «Volkswagen Golf» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який

належить ОСОБА_6 та яким користувалась ОСОБА_4 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити йому як його власнику (законному володільцю).

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок кримінального правопорушення, пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , - залишити без розгляду.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції - Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1