ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7904/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1443/22 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2022 року.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу щодо обвинуваченого скасувати та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що суд безпідставно задовольнив клопотання прокурора та обрав найбільш суворий запобіжний захід. Судом не враховано, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, відсутність судимостей.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги,, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Окрім цього, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України не судимий. На даний час обвинувачується у вчиненні корисливих тяжких злочинах, за один з яких, передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років.

Як вбачається з даних, викладених в обвинувальному акті ОСОБА_7 не одружений, на утриманні дітей не має, не працює, в силу ст. 89 КК України судимості не має, нерухомості у власності не має, зареєстрованого місця проживання в м. Харкові не має. Даних, які б свідчили про поганий стан здоров`я обвинуваченого матеріали справи не містять. Не надано таких даних й апеляційному суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

З огляду на зміст пред`явленого обвинувачення, фактичні обставини інкримінованого злочину, вчинення грабежу з проникненням до житла, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, не є безпідставними є висновки суду першої інстанції, що заявлені ризики існують. Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_6 не спростовують можливості їх настання.

Наведені захисником обставини не спростовують правильності прийнятого судом рішення. З огляду на зазначені для даного провадження обставини, колегією суддів будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 серпня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді