Справа № 464/5463/22
пр.№ 1-кс/464/1296/22
У Х В А Л А

16 листопада 2022 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

у с т а н о в и в:

У провадження Сихівського районного суду м.Львова 14 листопада 2022 року надійшло клопотання дізнавача Відділу поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке вилучено відповідно до протоколу огляду місця події від 11 листопада 2022 року, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого. Слідчий подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступного.

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Так, 11 листопада 2022 року дізнавачем ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст.104-106, 223, 237 КПК України проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено, зокрема мобільний телефон марки «Huawei» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із серійним номером: НОМЕР_3 .

Вищевказане майно було оглянутим та визнаним речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Відтак подане слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених ним у клопотанні вбачається, що арешт вилученого майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Підстав для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Тому, з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучено відповідно до протоколу огляду місця події від 11 листопада 2022 року мобільний телефон марки «Huawei» зеленого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із серійним номером: НОМЕР_3 .

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1