Провадження № 1-кп/947/430/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0000356 від 05.04.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше судимий:

- 21.02.2019 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до 1 року 6 місяцям місяців;

- 15.09.2020 року Харківським апеляційним судом, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 16.11.2021 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.06.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

- Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.10.2022 року вирок Суворовського районного суду м.Одеси змінено, ОСОБА_5 засуджений із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі,

- 20.01.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі, звільненого 26.01.2023 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року близько 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману повідомив потерпілій ОСОБА_6 неправдиві відомості, що він лікар та її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тілесні ушкодження, потребує операції, тому необхідно сплатити грошові кошти за переведення її доньки у приватну лікарню. У свою чергу, потерпіла ОСОБА_6 у телефонному режимі повідомила ОСОБА_5 свою адресу проживання.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 прийшов за адресою: АДРЕСА_2 шляхом обману, представившись лікарем, заволодів грошовими коштами на загальну суму 25000 грн., з яких 3000 грн. належать потерпілій ОСОБА_6 та 22000 грн. належать потерпілому ОСОБА_7 , який являється зятем ОСОБА_6 та проживає спільно.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав за необхідне, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись майном потерпілих на власний розсуд. Вищевказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 3 000 гривень та потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток на суму 22 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 30.06.2021 року близько 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок на номер оператора мобільного зв`язку ТОВ «Інтертелеком» НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману повідомив потерпілій ОСОБА_8 неправдиві відомості, що її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тілесні ушкодження та їй необхідна операція, тому необхідно сплатити грошові кошти. У свою чергу, потерпіла ОСОБА_8 у телефонному режимі повідомила ОСОБА_5 , що зможе передати грошові кошти біля відділення банку «Південний», який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 13.

У подальшому, того ж дня близько 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 прийшов за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 13 до відділення банку «Південний» шляхом обману, представившись представником лікарні, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 у сумі 120000 гривень.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав за необхідне, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись майном потерпілих на власний розсуд. Вищевказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальний збиток на суму 120 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того,06.07.2021 року близько 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок на стаціонарний номер телефону НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_9 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману повідомив потерпілій ОСОБА_9 неправдиві відомості, що він лікар та її донька потрапила в лікарню та її оперують, тому необхідно сплатити грошові кошти. У свою чергу, потерпіла ОСОБА_9 у телефонному режимі повідомила ОСОБА_5 , свою адресу проживання.

У подальшому, того ж дня приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 прийшов за адресою: АДРЕСА_4 шляхом обману представившись лікарем, заволодів грошовими коштами на загальну суму 20 000 гривень та 1 000 доларів США, що станом на 06.07.2021 еквівалентно 27 290,4 гривень згідно курсу, встановленого Національним банком України, з яких 20000 грн. належать потерпілій ОСОБА_10 та 1 000 доларів США, що станом на 06.07.2021 еквівалентно 27 290,4 гривень згідно курсу, встановленого Національним банком України, належать потерпілій ОСОБА_11 , яка являється донькою ОСОБА_10 та проживає спільно.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав за необхідне, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись майном потерпілих на власний розсуд. Вищевказаним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальний збиток на суму 20 000 гривень та потерпілій ОСОБА_11 спричинено матеріальний збиток на суму 1000 доларів США, що станом на 06.07.2021 еквівалентно 27 290,4 гривень згідно курсу, встановленого Національним банком України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у скоєнні вказаних кримінальних правопорушеннях визнав, пояснивши, що дійсно, 05.04.2021 року у денний час він зателефонував на стаціонарний телефон потерпілій ОСОБА_6 , якій в ході розмови повідомив, що він лікар та її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тілесні ушкодження, потребує операції, тому необхідно сплатити грошові кошти за переведення її доньки у приватну лікарню. Потерпіла ОСОБА_6 повірила йому та свою адресу проживання. Того ж дня, він прийшов за адресою: м.Одеса, пр-т Небесної Сотні до потерпілої, від якої отримав гроші в сумі 25000 грн., з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

30.06.2021 року у денний час він зателефонував на номер оператора мобільного зв`язку ТОВ «Інтертелеком» та повідомив потерпілій ОСОБА_8 , що її донька потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримала тілесні ушкодження та їй необхідна операція, тому необхідно сплатити грошові кошти. Потерпліа повірила йому та повідомила йому, що зможе передати грошові кошти біля відділення банку «Південний», який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Філатова, 13.

У подальшому, того ж дня він прийшов за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 13 до відділення банку «Південний», де отримав від потерпілої ОСОБА_8 гроші у сумі 120000 гривень, з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

06.07.2021 року у денний час він зателефонував на стаціонарний номер телефону та повідомив потерпілій ОСОБА_9 , що він лікар та її донька потрапила в лікарню та її оперують, тому необхідно сплатити грошові кошти. Потерпіла повірила йому та повідомила йому свою адресу проживання. Того ж дня він прийшов за адресою: АДРЕСА_4 , де отримав від потерпілої гроші на загальну суму 20 000 гривень та 1 000 доларів США, з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суворо не карати, просив суд розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, цивільні позови потерпілих визнає.

Від потерпілих надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючі обставини, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вироком Приморським районним судом м.Одеси від 20.01.2023 року засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 16.06.2022 року.

За викладених підстав суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року та на підставі ст.72 КК України зарахувати в строк остаточного покарання, покарання, повністю відбуте ОСОБА_5 за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі №464/226/20 та у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року у справі №760/26543/17.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Судом розглянуто цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що внаслідок злочину діями ОСОБА_5 йому заподіяна матеріальна шкода в сумі 22000 гривень, також просить стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

В обґрунтування заявленого позову потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що внаслідок злочину діями ОСОБА_5 їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 3000 гривень, також просить стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

В обґрунтування заявленого позову потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що внаслідок злочину діями ОСОБА_5 їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 47290 гривень 40 коп., також просить стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 10000 гривень.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлені потерпілими позови такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.

Відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди, суд вважає його документально доведеним в частині завданої матеріальної шкоди.

Вирішуючи позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди, суд вважає його документально доведеним в частині завданої матеріальної шкоди.

Вирішуючи позов, заявлений потерпілою ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди, суд вважає його документально доведеним в частині завданої матеріальної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала,за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.9 від 31.03.1995 №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілими душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в їх житті через вчинення кримінальних правопорушень.

Виходячи із вимог розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривен підлягають задоволенню.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривен підлягають задоволенню.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривен підлягають частковому задоволенню в сумі 5000 гривень.

Крім того, судом розглянутий цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису №3963 від 01.04.2022 року потерпіла ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За викладених встановлених обставин, враховуючи відсутність будь-яких заяв зацікавлених осіб та інформації про набуття спадщини померлої, суд дійшов висновку про необхідність залишення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 без розгляду, з метою забезпечення можливості подальшого звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства потенційними спадкоємцями, на підставі діючого законодавства України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць 10 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто 13.08.2021 року.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк остаточного покарання, покарання, повністю відбуте ОСОБА_5 за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 20.01.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 22000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 27000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 8000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 47290 гривень 40 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 52290 гривень 40 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1