Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2562/22
Провадження № 1-кп/209/235/22
ВИРОК
іменем України
07 листопада 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000198 від 28.07.2021 року відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштований, розлучений, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- увчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення аліментів видано виконавчий лист № 2-404 від 22.01.2013 року, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2012 року на користь матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання вказаного рішення суду щодо сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дитини, тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, будь-якої допомоги на утримання дитини у не грошовій формі не надавав, участі у вихованні дитини не приймав, не працював, та у період часу з грудня 2012 року по вересень 2022 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки, сплативши лише частково незначними платежами грошові кошти в рахунок аліментів за наступні місяці, а саме за грудень 2019 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, вересень 2022 року, та згідно довідки про заборгованість по аліментам Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 203493,51 грн.
Таким чином, у період часу з грудня 2012 року по вересень 2022 року включно, ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 203493,51 грн.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_2 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, про що ОСОБА_2 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому ОСОБА_2 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка підтверджена захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти розгляду справи у спрощеному провадженні, висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставин, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, про що надала відповідну письмову заяву. Цивільний позов не заявляла.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, приходить до висновку, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встнаовлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наведені дані про особу обвинуваченого, наведену обставину, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі. Разом з тим з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співмірності призначення покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його отримання, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1