Справа № 755/3063/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 25.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, зокрема:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 25.01.2023 року, відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_2 , 24.01.2023 року приблизно о 16:00, проходив повз житловий комплекс «Каховська», який знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Каховська, 60, де на землі біля дерева побачив поліетиленовий згорток білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним поліетиленовий згорток та роздивившись його вміст впевнився, що в ньому міститься кристалічна речовина білого кольору.

У цей час у ОСОБА_2 виник умисел спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон). Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 підняв із землі знайдений ним поліетиленовий згорток всередині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон). Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_2 помістив незаконно придбаний ним поліетиленовий згорток всередині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон), до правої кишені куртки, в яку був одягнутий та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту, та пішов далі по власних справах.

Того ж дня, а саме 24.01.2023 року приблизно о 16:40, за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Андрія Шептицького, 22, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_2 , який повідомив, що зберігає при собі поліетиленовий згорток, всередині якого знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «метадон» (фенадон). В подальшому, 24.01.2023 року в період часу з 18:40 до 18:42, під час проведення огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Андрія Шептицького, 22, ОСОБА_2 в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно видав поліетиленовий згорток всередині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «метадон» (фенадон), масою 0,072 г, який він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/4589-НЗПРАП від 08.02.2023 року;

1. У наданій на дослідження речовині білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено- метадон (фенадон).

2. Маса метадону (фенадону) у речовині становлять 0,072 г.

Метадон (фенадон) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадону (фенадону), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г. Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим прокурором у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України, був направлений до суду обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Захисник ОСОБА_3 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_2 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акта додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченого своєї винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_2 у вчиненому, яке виявилося у визнанні ним вини у вчиненому кримінальному проступку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання, задовільний стан здоров`я, його спосіб життя: не одружений, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив нове, третє за кількістю, кримінальне правопорушення у 2023 році; на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває; відношення обвинуваченого до вчиненого - визнає вину; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме класифікацію за ст. 12 КК - кримінальний проступок, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 не має офіційного місця роботи, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення ОСОБА_2 покарання у вигляді штрафу та виправних робіт.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання. Підстав для застосування до ОСОБА_2 вимог ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Суд встановив, що вироком Дніпровським районним судом м. Києва від 13.02.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, та на підставі 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Тому, судом було перевірено та встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік (під час прийняття рішення судом не враховувався вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року). При призначенні покарання суд виходить з того, що обвинувачений за останнім вироком був засуджений до покарання, яке належить йому відбувати реально, а кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив до постановлення двох вищевказаних попередніх вироків, а тому суд призначає ОСОБА_2 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішеню відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 13.02.2023 року та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 процесуальні витрати - вартість проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-23/4589-НЗПРАП від 08.02.2023 року в розмірі 1510 грн 24 коп.- в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- оптичний носій інформації (диск DVD-R 4.7gb. 120 min) - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- поліетиленовий пакет в якому знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,072 г. та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 0,004 г.,що передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві відповідно до квитанції № 019562 від 20.02.2023 року- знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1