Справа № 991/6703/22
Провадження №11-сс/991/72/23
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю:

представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт -

ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.12.2021.

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2022 року було задоволено клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.12.2022 під час обшуку 20.12.2022 будівель та приміщень, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :78:122:0049, за адресою : АДРЕСА_1, які на праві власності належать ОСОБА_9 та в яких знаходяться офісні та виробничі приміщення ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім», який полягає у тимчасовій забороні користування, розпорядження та відчуження, а саме на :

-MHI (жорсткий диск ноутбука) Samsung SSD PM871 2280 256GB, s/n S22WNX0H801732, який належить ТОВ «Ексім Лоджистік» ();

-ноутбук HP WIN-ORG8E6L340V, з інвентарним номером 00184, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7);

-ноутбук ASUS X540U, s/n L4N0GR01T112169, з інвентарним номером 00227, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7);

-ноутбук HP Probook 470 G5 s/n 5CD82268KY, з інвентарним номером 00189 МЕ, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7).

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

За версією слідства, службові особи державної установи Національного інституту раку (далі - НІР), а також інші встановлені та невстановлені особи, які входять до складу організованої злочинної групи, вступили у змову з окремою групою представників суб`єктів підприємницької діяльності, з метою заволодіння бюджетними коштам шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах під час реалізації в НІР проекту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» (КПКВК 2301100) (далі - Проект), а саме під час здійснення закупівлі обладнання.

Так, за попередньою змовою, всупереч вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», Національним інститутом раку проведено 30 процедур закупівлі на суму близько 780 000 000 грн, якими могли заволодіти члени організованої групи, до складу якої входять керівництво та службові особи Національного інституту раку, посадові особи, представники бізнесу та інші особи, що за змістом примітки до статті 185 КК України вважається особливо великим розміром.

20.12.2022 детективами НАБ України на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.12.2022 проведено обшук у будівлях та приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1, за місцем знаходження офісного приміщення ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім», в результаті якого виявлено та вилучено жорсткий диск ноутбука, що належить ТОВ «Ексім Лоджистік» та ноутбуки, які належать ТОВ «Мед Ексім».

Постановою старшого детектива Національного антикорупційного бюро України від 22.12.2022 вилучений жорсткий диск та ноутбуки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.12.2021.

Під час розгляду клопотання, за переконанням слідчого судді, старший детектив довів наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Вилучені під час обшуку речі містять інформацію, яка має значення для кримінального провадження №0000596, зокрема про обставини проведення закупівель медичного обладнання для НІР, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування існує необхідність дослідити вміст інформації (наявної та видаленої), яка зберігається у таких пристроях. Тому вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Враховуючи досліджені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту у даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити юридичних осіб майна, а лише тимчасово обмежити їх право користуватися технічними пристроями до завершення проведення експертного дослідження, або до завершення експертного дослідження, або до завершення кримінального провадження.

2. Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які її подали

Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022, адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ТОВ ««Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік» 05.01.2023 було подано апеляційну скаргу із доповненнями на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022, у якій прохав: поновити строк на апеляційне оскарження; задовольнити його апеляційну скаргу;скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора САП Офісу ГП ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000596 відмовити у повному обсязі.

У доповненнях до апеляційної скарги прохальну частину змінив, прохаючи суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою клопотання прокурора про арешт майна повернути без розгляду.

Ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, при цьому істотно порушує конституційні права володільця майна, а відтак підлягає скасуванню.

За переконанням представника, з наведених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді тверджень не зрозуміло : чим уповноваженим прокурором доведено обгрунтованість підозри; чому для забезпечення виконання завдання кримінального процесу застосовується саме захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а не інший, більш м`який захід забезпечення кримінального провадження; з якою саме метою накладається арешт та чи відповідає арештоване майно критеріям речових доказів.

В обґрунтування ухвали слідчий суддя наводить докази, які не були подані прокурором, що вказує на формальний підхід до судового розгляду клопотання, без повного та всебічного дослідження доказів.

Доводи, які б вказували на сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке накладається арешт, є доказом у кримінальному провадженні, відсутні.

Вилучені речі не відповідають критеріям речових доказів. Слідчим суддею не перевірено чи дійсно вилучене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема - відомості щодо обставин проведення закупівель медичного обладнання Національного інституту раку, тобто обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження № 0000596.

Сторона обвинувачення не вчинила жодних заходів задля копіювання інформації.

Копіювання із твердотілого носія було здійснено, однак його все-одно було вилучено.

Невідомі підстави для вилучення ноутбуку ASUS та ноутбуку HP WIN-ORG8E6L340V, оскільки їх попередній огляд не здійснювався, системи логічного захисту на них відсутні.

У клопотанні про арешт майна прокурором зазначено про те, що для кримінального провадження доказове значення має саме інформація, яка міститься на матеріально-технічних пристроях.

На дату розгляду клопотання про арешт майна не було призначено експертного дослідження, як і не вчинено жодних дій для виявлення будь-якої інформації, у тому числі видаленої.

Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відсутня інформація, яка вказувала б на причетність ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік» та/або їх посадових осіб до кримінального правопорушення; ТОВ «Ексім Лоджистік» не входить до групи компаній, які є переможцями публічних торгів або входять до складу учасників; ОСОБА_10 , який за версією сторони обвинувачення, є власником компаній, не входить до переліку осіб, визначених прокурором, які «нібито» підконтрольні ОСОБА_11 .

В матеріалах справи відсутня інформація, яка б вказувала на факт вчинення кримінального правопорушення в цілому, а також вчинення тих чи інших дій володільцями майна, які були спрямовані на привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало у її віданні.

Вилучення та арешт вказаного майна не є співмірним заходом забезпечення кримінального провадження та ступенем втручання у права і свободи, оскільки таким чином здійснюється блокування господарської діяльності товариства.

Рішення слідчого судді прийняте поза межами встановлених законом строків розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею, які визначені ч. 6 ст. 173 КПК України. Допущене порушення повинно тягнути за собою настання процесуального наслідку у вигляді повернення судом клопотання про арешт майна за аналогією, як то визначено ч. 3 ст. 172 КПК України.

3. Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_6 свою апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 . Вказав, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 є цілком обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, судове засідання проведено за відсутності інших учасників судового провадження.

4. Мотиви суду

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали апеляційного провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На обґрунтування пропуску строку на оскарження апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначив наступне.

Представник власника майна під час судового розгляду копію ухвали слідчого судді від 30.12.2022 не отримував, не був присутній під час проголошення повного тексту судового рішення 04.01.2023.

05.01.2023 представник володільця майна отримав копію повного тексту ухвали слідчого судді від 30.12.2022 шляхом направлення копії на адресу електронної пошти. Посилаючись на ч. 1 ст. 117 КПК, прохав поновити пропущений з поважних причин строк.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвали (постанови), постановлені в судовому засіданні, оголошуються негайно після їх постановлення ( ч. 5 ст. 376 КПК України).

Судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати (ч. 1 ст. 376 КПК України).

Отже дата оголошення судового рішення пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що у судовому засіданні під час проголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 був присутній представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік» - адвокат ОСОБА_6 .

05.01.2023 адвокат ОСОБА_6 в інтересах третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік було подано апеляційну скаргу, у якій було висловлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (т.2, а.с. 115-117).

Тобто, в силу вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України адвокатом ОСОБА_6 було пропущено 1 день строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022, колегія суддів вважає за можливе застосувати висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 (справа № 461/1434/18), відповідно до якого у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

В той же час, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, причини пропуску строку на апеляційне оскарження за їх клопотанням можуть бути визнані поважними та бути підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік - адвоката ОСОБА_6 та поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині відсутності правових підстав для вилучення майна та подальшого накладення арешту на нього, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).

Загальні приписи застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешту майна, містяться у статтях 131, 132 КПК України.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в розумінні п.1 ч.3 ст. 132 КПК України мова йде не виключно про необхідність існування у кримінальному провадженні такого процесуального документа як повідомлення про підозру, але про наявність у сторони обвинувачення припущення про вчинення особою певного діяння, що ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити в ході розслідування та які спонукали б вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра дійсно обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абзац 2 частини 1 статті 170 КПК).

Арешт на майно третіх осіб накладений з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі статтею 98 КПК України речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У частині 3 ст. 99 КПК України законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще й його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України у разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до матеріалів апеляційного провадження, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.12.2022 було надано дозвіл на проведення обшукуприміщень, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :78:122:0049, за адресою : АДРЕСА_1, які на праві власності належать ОСОБА_9 та в яких знаходяться офісні та виробничі приміщення ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім» з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання речей і документів, пов`язаних з реалізацією Проекту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у «Національному інституті раку» та пов`язаних із господарською діяльністю ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім», зокрема - ноутбуків та жорстких дисків (т.1, а.с. 52-63).

На виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.12.2022, детективами Національного антикорупційного бюро України 20.12.2022 було проведено обшук за адресою : АДРЕСА_1, під час якого було встановлено, що у будівлях та приміщеннях знаходяться офісні та складські приміщення, які використовуються співробітниками компаній ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім», ТОВ «Ексім Лоджистік», ТОВ «БРАЙТФІЛ Україна», ТОВ «МЕДХОЛДІНГ», ТОВ «СН МЕДСЕРВІС» (т.1, а.с. 64-87).

Під час проведення обшуку в кабінеті № 3 на четвертому поверсі будівлі за літерою «Ц» виявлено ноутбук Dell Inspiron 15 7000 series; sn: С71L4C2 у ввімкненому, але заблокованому стані. Здійснивши розблокування ноутбуку шляхом введення паролю, поверхневим оглядом виявлено змонтований TrueCrypt контейнер з файлами. Після копіювання файлів детективом було здійснено огляд інформаційного наповнення накопичувача на ноутбуці, в результаті чого виявлено файли, що мають значення для досудового розслідування, а саме - комерційні пропозиції, медико-технічні завдання, інші первісні документи по взаємовідносинам між ТОВ «Ексім Лоджистік» та ТОВ «Укр Діагностика». Носій, що містився в ноутбуці, а саме MHI (жорсткий диск ноутбука) Samsung SSD PM871 2280 256GB, s/n S22WNX0H801732, який належить ТОВ «Ексім Лоджистік» (), було вилучено.

Крім того, під час проведення обшуку було вилучено ноутбук HP WIN-ORG8E6L340V, з інвентарним номером 00184, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7); ноутбук ASUS X540U, s/n L4N0GR01T112169, з інвентарним номером 00227, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7); ноутбук HP Probook 470 G5 s/n 5CD82268KY, з інвентарним номером 00189 МЕ, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7).

Необхідність накладення арешту обгрунтована тим, що існує необхідність у збереженні речових доказів, тобто запобіганні можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи перетворити інформацію, яка зберігається на ноутбуках та жорсткому диску ноутбука і яку можна використати як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, існує необхідність проведення експертного дослідження з метою виявлення видаленої інформації. Надання вилучених речей є умовою проведення експертного дослідження.

Ноутбук HP Probook 470 G5 s/n 5CD82268KY, з інвентарним номером 00189 МЕ, який належить ТОВ «Мед Ексім», містить систему логічного захисту, і його подальший огляд можливий виключно після її подолання.

При цьому колегія суддів звертає увагу на необхідність врахування характерних рис електронного документа, якими є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Встановлена законодавцем заборона на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, комп`ютерної техніки тощо безпосередньо пов`язана із існуванням можливості копіювання інформації, яка на них знаходиться без вилучення носіїв, які самі по собі не мають доказового значення у конкретному кримінальному провадженні, а тому їх вилучення не буди сприяти досягненню основних завдань кримінального провадження.

В той же час, наведене не свідчить про те, що у разі неможливості з технічних причин здійснити копіювання інформації, такий носій має бути повернутий володільцю. В такому випадку, орган досудового розслідування має вжити відповідних процесуальних заходів, визначених положеннями КПК України, для відшукання, дослідження, фіксації та збереження відповідної інформації, зокрема шляхом проведення експертного дослідження.

Колегія суддів виходить з того, що на даному етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка ймовірно міститься на вилучених ноутбуках та жорсткому диску ноутбуку може мати значення для досудового розслідування для кримінального провадження, а також існує необхідність у першочерговому відновленні інформації, що ймовірно має значення для кримінального провадження № 0000596 та її фіксації, що обумовило б можливість повернення самих матеріальних носіїв інформації власнику. В свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами проведення експертного дослідження.

А тому у розумінні КПК України як самі ноутбуки та жорсткий диск ноутбука, так і відповідні електронні файли, що у них містяться, наразі мають значення для здійснюваного кримінального провадження.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для накладення арешту наMHI (жорсткий диск ноутбука) Samsung SSD PM871 2280 256GB, s/n S22WNX0H801732, який належить ТОВ «Ексім Лоджистік» (), ноутбук HP WIN-ORG8E6L340V, з інвентарним номером 00184, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7); ноутбук ASUS X540U, s/n L4N0GR01T112169, з інвентарним номером 00227, із зарядним пристроєм, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7); ноутбук HP Probook 470 G5 s/n 5CD82268KY, з інвентарним номером 00189 МЕ, який належить ТОВ «Мед Ексім» (7), так як існують достатні підстави вважати, що на них може знаходитися інформація, що може мати значення для кримінального провадження № 0000596.

Виходячи із матеріалів, доданих до клопотання про арешт майна, та доводів, наведених прокурором у судовому засіданні, ймовірна причетність ТОВ «Мед Ексім`та ТОВ «Ексім Лоджистік» до подій, розслідування щодо яких здійснюється у даному кримінальному провадженні, перевіряється з огляду на наступне.

Так, у розмові від 04.10.2021, відображеної у протоколі за результатами проведення оперативно-розшукового заходу - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 02.12.2021 (т.2, а.с. 34-71) зафіксовано розмову між ОСОБА_12 , завідуючим відділення пухлин та середостіння Національного інституту раку, та ОСОБА_13 , у якій згадується ТОВ «Мед Ексім» як товариство, через яке «будуть працювати»; ОСОБА_12 з`ясовував у ОСОБА_13 кого саме із ТОВ «Мед Ексім» вона знає і остання обіцяє допомогти із комунікацією (т.2, а.с. 62).

Ймовірна причетність до подій, що є предметом здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 ТОВ «Ексім Лоджистік» існує з огляду на те, що на жорсткому диску ноутбука Samsung SSD PM871 2280 256GB, s/n S22WNX0H801732, який належить ТОВ «Ексім Лоджистік», було виявлено комерційні пропозиції, медико-технічні завдання, інші первісні документи по взаємовідносинам між ТОВ «Ексім Лоджистік» та ТОВ «Укр Діагностика», яке було одним із переможців за результатами аукціонів, оголошених Національним інститутом раку під час реалізації проекту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» (КПКВК 2301100).

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування інформація, яка ймовірно міститься на вилучених жорсткому диску та ноутбуках може мати значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, але не може бути скопійована у необхідному обсязі, у тому числі через необхідність подолання системи логічного захисту та необхідності виявлення видаленої інформації, що може мати значення для кримінального провадження № 0000596.

А отже існує необхідність у розблокуванні заблокованого ноутбука та перевірки інших ноутбуків і жорсткого диска на наявність видаленої інформації, що надало б можливість її копіювання і подальшого повернення матеріальних носіїв інформації власнику.

В свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можлива виключно після її належного встановлення спеціалістами кримінальної лабораторії УАОІ Національного антикорупційного бюро України та за результатами подальшого проведення експертного дослідження.

Разом з тим, з огляду на встановлені колегією суддів обставини, слідчий суддя дійшла вірних висновків, що накладення арешту на ноутбуки та жорсткий диск ноутбука здатне забезпечити виконання завдання щодо запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, є розумним та співрозмірним обмеженням права власності останнього відносно завдань кримінального провадження № 0000596 та не має наслідків, які б не виправдовували такий ступінь втручання у права третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт. А тому Суд відхиляє доводи апеляційної скарги у наведеній частині.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині недотримання процесуальних строків, встановлених ч. 6 ст. 173 КПК України, розгляду слідчим суддею такого клопотання та необхідності застосування положень ч. 3 ст. 172 КПК України до клопотання прокурора про арешт майна, колегія суддів дійшла наступних висновків.

26.12.2022 канцелярією Вищого антикорупційного суду було зареєстровано клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про арешт майна, вилученого під час обшукуза адресою: АДРЕСА_1 у будівлях та приміщеннях, в яких знаходяться офісні та складські приміщення, які використовуються співробітниками компаній ТОВ «Укр Діагностика», ТОВ «Мед Ексім», ТОВ «Ексім Лоджистік» (т.1, ас. 1-16).

Того ж дня протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду було визначеного слідчого суддю (т.2, а.с. 85).

26.12.2022 учасників судового засідання було повідомлено про призначення судового розгляду на 10 годину 30 хвилин 30 грудня 2022 року (т.2, а.с. 86).

30.12.2022 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду здійснено судовий розгляд клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, із постановленням ухвали про арешт майна (т.2, а.с. 102-103).

Щодо доводів апеляційної скарги в тій частині, що недотримання вказаних процесуальних строків обумовлює постановлення слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Колегія суддів констатує, що недотримання строку, встановленого нормами ч. 6 ст. 173 КПК України, не віднесено законодавцем до підстав для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України визначає процесуальні строки як встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Оскільки за своєю юридичною природою процесуальні дії або утримання від них виступають засобом реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників правовідносин, то й процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки.

Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Саме строк реалізації права може бути поновлений у встановленому порядку з відновленням і втраченої у зв`язку із закінченням строку можливості реалізувати право.

Закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку.

Розгляд клопотання поза строком, визначеним ч. 6 ст. 173 КПК України, породжує обов`язок для сторони обвинувачення вчинити певні дії, однак не породжує обов`язку слідчого судді чи суду прийняти інше рішення по суті клопотання, ніж визначене ст. 173 КПК України - задовольнити клопотання або відмовити в його задоволенні. Будь-яке інше судове рішення по суті клопотання про арешт майна, зокрема про зобов`язання повернути вилучене майно, буде виходити за межі повноважень, якими наділений слідчий суддя/суд чинним процесуальним законодавством.

В той же час, частиною 3 ст. 172 КПК України закріплено обов`язок слідчого судді, суду повернути клопотання про арешт майна, подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, із подальшим наданням строку для усунення недоліків такого клопотання.

Тобто, за своєю природою вказана норма спрямована на усунення формальних перешкод для розгляду відповідного клопотання про арешт майна, після усунення яких воно підлягає подальшому судовому розгляду.

Загальні засади кримінального провадження застосовуються у випадку, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.

В свою чергу, метою застосування аналогії права є усунення прогалин у правозастосуванні за умови відсутності норми права, яка б регулювала даний вид суспільних відносин.

А тому, як колегія суддів зазначала вище, оскільки статтею 173 КПК України чітко передбачено які саме рішення уповноважений постановити слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про арешт майна - відмовити у задоволенні, частково задовольнити клопотання про арешт майна та задовольнити його (ч. 3, 5 ст. 173 КПК України), підстави для застосування положень ч. 3 ст. 172 КПК України за наслідками розгляду клопотання про арешт майна по суті відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє вимоги апеляційної скарги в наведеній частині.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Оцінивши відповідним чином доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім», ТОВ «Ексім Лоджистік» - адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 - поновити.

Апеляційну скаргу представника третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт ТОВ «Мед Ексім» та ТОВ «Ексім Лоджистік» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2022 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4