УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/27/23

Провадження № 1-кп/568/23/23

07 березня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м.Радивилів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000108, внесеному 14.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки 11 березня 2023 року спливає строк, на який такий запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення останнього з під варти немає. Ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді продовжують існувати. В обгрунтування поданого клопотання прокурор просить зокрема врахувати те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, покарання за які законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років. Окрім того, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих чинників особистісно-соціального характеру. Вчинення злочинів в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, мають значний суспільний резонанс, підривають загальноприйняті норми та правила поведінки суспільстві. Прокурор просить продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку захисника вказане клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Вважає, що прокурором необгрунтовано існування ризиків, передбачених КПК України, які б слугували підставою для продовження строку тримання під вартою. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише з тих підстав, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Вважає, що доцільно переглянути вид запобіжного заходу, обраного судом з можливістю застосування менш суворого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю та встановлення інших обов`язків, передбачених КПК України.

Суд, ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника приходить до наступних висновків..

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 11 січня 2023 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.Строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 11 березня 2023 року.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, власної сім`ї не має, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2. ст.309, ч.2 ст.307 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, покарання за які передбачено до 10 років позбавлення волі, що зумовлює ризики продовження ним злочинної діяльності, ухилення від суду в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд приходить до висновку, що запобіжний захід обраний ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, а тому вважає за доцільне продовжити його застосування, в межах строків визначених законом, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, здійснювати вплив на свідків, продовжити злочинну діяльність. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає недоцільним.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Також суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними», але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_3 та тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку суду, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно визначити розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а також те, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технічної освітою, не працюючому, не одруженому, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05 травня 2023 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 05 травня 2023 року.

Встановити розмір застави - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 слідуючі обов`язки: прибувати на виклик до суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту без дозволу суду по місцю власного проживання; повідомляти суд, у провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом 60 днів.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з дня вручення їй копії такого судового рішення.

Суддя ОСОБА_1