УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №354/713/18
Провадження №1-кп/348/27/22

21 листопада 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143, за обвинувальним актом від 15.08.2018, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні нікого не має, з базовою загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000143 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Так, 02.09.2017 близько 02:00 в с. Яблуииця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області на третьому поверсі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де знаходяться кімнати для відпочинку, між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 діючи умисно, наніс декілька ударів руками по тілу та голові ОСОБА_7 , спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичного експерта №105 від 14.06.2018, тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого очного яблука у вигляді травматичного крововиливу в підконюктивальну оболонку, гемофтальму, травматичної катаракти з підвивихом кришталика, вторинною фактопічною (пов`язана із зміщенням положення кришталика) глаукомою, синець лівої орбітальної ділянки, подряпина ділянки грудної клітки справа,садно поперекової ділянки справа, садно ділянки правого колінного суглобу. Травма лівого очного яблука у вигляді травматичного крововиливу в підконюктивальну оболонку, гемофтальму, травматичної катаракти з підвивихом кришталика, вторинною факотопічною (пов`язана зі зміщенням положення кришталика) глаукома згідно ст. 24 «Инструкции о порядке организации и проведення врачебно-страховой експертизи» (Москва, 1986) становить 25-30% та згідно п. 2.3.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що викликали стійку втрату загальної працездатності 10-33%. Інші тілесні ушкодження згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Від обвинуваченого ОСОБА_5 поступило письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження.

Клопотання мотивує тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, та передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. На даний час закінчився встановлений законом п`ятирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав з підстав, зазначених в клопотанні, просив звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити. Судове засідання просив проводити у відсутності його захисника, оскільки договір про правову допомогу між ним та захисником на даний час розірвано.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цього є всі передбачені законом підстави.

Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено найсуворіше покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, вчинено 02.09.2017, більше п`яти років, на момент спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався.

Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 закінчилися строки давності, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Отже суд встановив, що з моменту вчинення 02.09.2017 інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, до моменту розгляду кримінального провадження закінчився передбачений законом п`ятирічний строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався. Тому суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставах, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні 21.11.2022 обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава, з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від досудового розслідування або суду та не вчинив нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, чи його ухиляння від досудового розслідування слідства чи суду (а.с. 3-4).

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущенні, усі сумніви тлумачаться на користь особи, що притягується до кримінальної відповідальності, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , є нетяжким злочином, за який передбачене найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, та з моменту вчинення такого нетяжкого злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, обвинувачений ОСОБА_5 не ухилявся від досудового розслідування та суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143, за обвинувальним актом від 15.08.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України необхідно закрити, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286, ст. 285 КПК України клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності розглядається негайно. При цьому суд враховує наявність передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на таке звільнення, якщо підстави для нього є нереабілітуючими.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вище вказаним нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, арешт на майно не накладався. Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», керуючись ст.ст. 128, 129, 139, 147, 284, 285, 286, 288, 349, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143, за обвинувальним актом від 15.08.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 , що він має право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1