КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 1-в/552/136/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , 1970 року народження про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням про звільнення від подальшого покарання за хворобою.

Згідно розпорядження Голови Верховного суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та Ленінського районного суду м. Харкова змінено за Київським районним судом м. Полтави.

До Київського районного суду м. Полтави передано на розгляд вказане клопотання.

В клопотанні посилається на те, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.09.2018 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання: - за ч. 1 ст. 310 КК України 6 місяців арешту, за ч. 2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2018 1 місяць позбавлення волі, та остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)». ОСОБА_5 не може самостійно пересуватись та обслуговувати себе в умовах ДУ «Харківська ВК (№43)» на інвалідному візку. У засудженого ОСОБА_5 встановлено діагнози, які підпадають під перелік хвороб, які є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання. Просила, звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з тяжкими невиліковними захворюваннями.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що на даний час стан здоров`я ОСОБА_5 погрішився, не всі потрібні препарати наявні в медичні частині ДУ «Харківська виправна колонія (№43)». Також, ОСОБА_5 не може самостійно пересуватися та обслуговувати себе на інвалідному візку, оскільки в установі відбування покарання немає для цього належних умов.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та підтримав пояснення захисника, просив задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, вважаючи клопотання необґрунтованим та безпідставним, оскільки ОСОБА_5 його діагнози не підпадають під Перелік захворювань, які є підставою звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» в судове засідання не з`явився, надав до суду довідку медичної частини № 43 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях щодо засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 30.04.2021 відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» на підставі вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 07.09.2018, яким його засуджено за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 5 Розділу VI Наказу Міністерства юстиції України та МОЗ України № 1348/5/572 від 15.08.2014, з урахуванням результатів медичного огляду засудженого комісія негайно складає висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

Як вбачається із довідки медичної частини № 43 філії ДУ «Центр хорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях, з 06.08.2021 по 16.09.2021 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Темнівської багатопрофільної лікарні № 100 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, де йому рекомендовано направлення в Софіївську багатопрофільну лікарню № 45 філії ЦОЗ ДКВС України в Дніпропетровській та Донецькій областях, від якої пацієнт відмовився, про що складений відповідний акт. В подальшому з 06.01.2022 по 04.05.2022 ОСОБА_5 також перебував на лікуванні, згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , діагноз хворого не підпадає під Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

З огляду на викладене, враховуючи те, що захворювання, які виявлені у ОСОБА_5 , не входять до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначеного спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України від 15.08.2014 № 1348/5/572, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 336, 376, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , 1970 року народження про звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі у зв`язку з тяжкими невиліковними захворюваннями відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1