Провадження №1-кп/761/3135/2022
В И Р О К

Іменем України

09 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_2,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 220 220 000 000 005 22 від 29.09.2022, у якому

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, громадянин України, українець, який має середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VІІ від 07.10.2014), ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_1 вчинив умисні злочини, передбачені ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VІІ від 07.10.2014), ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК України, за наступних обставин.

Збройна агресія Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей, починаючи з 2014 року здійснювалася шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької та Луганської областей, порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

Будучи громадянином України, ОСОБА_1 05.11.2014, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Луганськ добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - військової частини (ЛНР) Л 23213, де прослужив до травня 2015 року.

У подальшому, у вересні 2015 року ОСОБА_1 добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - військової частини, четвертої артилерійської бригади (місце дислокації на тимчасово окупованій території України м. Алчевськ Луганської області) на посаду заряджаючого 2 взводу окремого самохідно-гаубичного дивізіону, де прослужив до листопада 2015 року.

Крім того, у вересні 2016 року ОСОБА_1 добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - військової частини, другої артилерійської бригади (місце дислокації на тимчасово окупованій території України м. Луганськ н.п. Ювілейний) на посаду заряджаючого мінометного розрахунку мінометної батареї третього батальйону, де прослужив до грудня 2016 року.

Крім того, у липні 2020 року обвинувачений добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - військової частини, «Окремий батальйон матеріального забезпечення» першого армійського корпусу на посаду водія, де прослужив до січня 2021 року.

Головою т.зв. «ЛНР» 19.02.2022 підписано указ № УТ-98/22 «Про проведення загальної мобілізації» та оголошено повну мобілізацію.

ОСОБА_1 23.02.2022 прибув до пункту збору мобілізованих т.зв. «ЛНР», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого Російською Федерацією - «НМ «ЛНР».

Гр. ОСОБА_1 24.02.2022 зараховано до списків особового складу т.зв. «НМ «ЛНР» окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У періоди з 05.11.2014 по травень 2015 року, з вересня 2015 року по листопад 2015 року, з вересня 2016 року по грудень 2016 року, з липня 2020 року по січень 2021 року та з 23.02.2022 по 07.09.2022 ОСОБА_1 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Так, ОСОБА_1 у складі незаконних збройних формувань т.зв. «НМ «ЛНР» - 202 стрілецького полку 2 батальйону 2 роти 2 взводу вогневої підтримки на посаді командира гранатометного розрахунку у період з 24.02.2022 до 07.09.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил Російської Федерації, з закріпленою зброю (АК 74 калібру 5,45 мм) та боєкомплектом у кількості чотирьох споряджених магазинів у кількості 120 патронів, керуючись статутами Збройних Сил Російської Федерації та т. зв. «НМ «ЛНР», виконував обов`язки «розвідника-гранатометника» в різних видах бою та формах його забезпечення, а саме брав участь у стрілецьких боях, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

гр. ОСОБА_1 07.09.2022 взято в полон військовослужбовцями Збройних Сил України у селі Степок Барвінківського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив державну зради, а саме: діяння, умисно скоєне громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VI1 від 07.10.2014).

Крім того, за викладених обставин, громадянин України ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2583 КК, а саме брав участь у терористичній організації.

Також, за викладених обставин, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК, а саме брав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою винуватість у висунутому обвинуваченні беззаперечно визнав, дав показання, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку. Висловив готовність відбувати призначене йому покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів, враховуючи, що учасники судового провадження, вважали за недоцільне дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, розглядаючи кримінальне провадження з дотриманням положень ст. 337 КПК, суд, всебічно, повно й неупереджено, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вважає належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми докази для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК (у редакції Закону № 1689-VІІ від 07.10.2014), ч. 1 ст. 2583, ч. 2 ст. 260 КК.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 111 КК, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; за ч. 1 ст. 2583 КК, як участь у терористичній організації; за ч. 2 ст. 260 КК як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_1 вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК відносяться до особливо тяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, дані про його особу, те що він є раніше не судимою особою.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочинів та підвищеної суспільної небезпеки скоєного, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 111 КК (в редакції Закону від 07.10.2014), ч. 1 ст. 3583, ч. 2 ст. 260 КК, з конфіскацією усього майна, яке є у власності засудженого, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та не знаходить підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК при призначенні покарання.

Так, враховуючи відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, тієї обставини, що останній вчинив кримінальні правопорушення, які складають сукупність тяжкого та особливо тяжких злочинів, у тому числі проти основ національної безпеки України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК покарання ОСОБА_1 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 63, 65, 70 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні:

-за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 1689-VІІ від 07.10.2014) та призначити йому покарання у виді позбавленні волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

-за ч. 1 ст. 2583 КК України - у виді позбавленні волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

-за ч. 2 ст. 260 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з дня звернення вироку до виконання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2