Справа № 461/1132/23
Провадження № 1-м/461/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

затриманого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 року заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд визнати наявність підстав для подальшого утримання під вартою громадянина російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжити останньому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) на 60 діб, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам російської федерації.

Подане клопотання мотивовано тим, що

Офісом Генерального прокурора розглядається запит компетентних органів російської федерації про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності.

Львівській обласній прокуратурі 30.12.2022 №19/1/2-26744-18 доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 .

Відповідно до запиту та доданих документів компетентного органу російської федерації з`ясовано, що у провадженні слідчого управління слідчого комітету російської федерації по Республіці Башкортостан перебуває кримінальна справа № 6913012 про обвинувачення ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого статтями ч.1 ст.222, ч.3 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу російської федерації.

Постановою слідчого по особливо важливим справам першого відділу по розслідуванню особливо важливих справ слідчого управління слідчого комітету російської федерації по Республіці Башкортостан від 14.11.2017 ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні упродовж 2016 року злочинів, передбачених статтями ч.1 ст.222, ч.3 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу російської федерації.

Постановою Советского районного суду м.Уфи Республіки Башкортостан від 12.07.2016 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.07.2016 органом досудового розслідування російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.12.2022 о 10 год. 59 хв. затриманий працівниками Пустомитівського ВП №3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України у с. Давидів Львівської області Львівського району у зв`язку з перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції, ініціатором якого є російська федерація.

Інкримінований ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочин за законодавством України кваліфікується за ст. 115 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційним. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не минув. Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових, не носять політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого.

На території України громадянин російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до кримінальної відповідальності не притягується, стан здоров`я задовільний ( не перешкоджає подальшому утриманню в СІЗО ).

Підстав для звільнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) з під варти на даний час не встановлено, оскільки рішення про його видачу центральним органом України не прийнято та фактична передача особи на запит російської федерації не здійснена.

З огляду на закінчення двомісячного строку, встановленого ч.11 ст.584 КПК України для перевірки наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою, враховуючи те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в міждержавному розшуку з метою екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності, а перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від правоохоронних органів, та для забезпечення подальшої його екстрадиції до Російської Федерації, прокурор просить клопотання задоволити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити дане клопотання.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Зазначила, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) подав документи про визнання його біженцем. Він одружений та має на утриманні дитину. Крім цього ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) займається волонтерством.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) в судовому засіданні підтримав надані захисником пояснення.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління слідчого комітету російської федерації по Республіці Башкортостан перебуває кримінальна справа № 6913012 про обвинувачення ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого статтями ч.1 ст.222, ч.3 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу російської федерації.

Постановою слідчого по особливо важливим справам першого відділу по розслідуванню особливо важливих справ слідчого управління слідчого комітету російської федерації по Республіці Башкортостан від 14.11.2017 ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні упродовж 2016 року злочинів, передбачених статтями ч.1 ст.222, ч.3 ст.33, п. «з» ч.2 ст.105 Кримінального кодексу російської федерації.

Постановою Советского районного суду м.Уфи Республіки Башкортостан від 12.07.2016 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.07.2016 органом досудового розслідування російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2018 року по справі №521/10770/18 до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано екстрадиційний арешт та обрано тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.07.2018 року скасовано ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 26.06.2018 року та постановлено нову ухвалу, якою ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати житло де він мешкає, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2018 року по справі №521/14325/18, надано дозвіл на його затримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що останній порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та переховувся від компетентних органів України.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.12.2022 о 10 год. 59 хв. затримано працівниками Пустомитівського ВП №3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України у с. Давидів Львівської області Львівського району у зв`язку з перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції, ініціатором якого є російська федерація.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.12.2022 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації строком на 60 діб з 24 грудня 2022 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 09.02.2023 зазначене вище судове рішення залишено в силі.

Інкримінований ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , злочин за законодавством України кваліфікується за ст. 115 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року, тому є екстрадиційним. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не минув. Кримінальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових, не носять політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, вiдповiдно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Зміст та форма кримінального провадження повиннi вiдповiдати загальним засадам кримінального провадження, визначеним у ч.1 ст.7 КПК України.

Частиною 1 ст.12 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здiйсненнi права на вiльне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вiдповiдно до пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 131 КПК України затримання особи та запобіжні заходи, в тому числі і тримання під вартою, є заходами забезпечення кримінального провадження.

При цьому, даний захід забезпечення кримінального провадження може застосовуватися згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведе потреби досудового розслідування у такому ступені втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотаннi слідчого, прокурора.

Згідно з п. 9 ч.1 ст.541 КПК України екстрадицій арешт застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до положень ч.4 ст.584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слiдчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Положеннями ч.1 ст.584 КПК Украiни передбачено, що після надходження запиту

компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням

центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя, враховує що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) не є громадянином України, рішення про надання йому статусу біженця, в тому числі станом на день розгляду клопотання, не приймалося. Останньому інкриміновані злочини за законодавством України кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 27 ст. 115 КК України, покарання яких передбачає позбавлення волі на строк бiльше одного року, тому є екстрадиційними. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не минув. Кримiнальні правопорушення, за які розшукується особа, не належать до військових, не носять політичного характеру та не порушуються відповідно до положень ст.477 КПК України за заявою потерпілого.

Крім цього, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), перебував у міждержавному розшуку, порушив умови запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та переховувався від компетентних органів України, у зв`язку з чим надавався дозвіл на його затримання. Також з метою уникнення фактичної видачі до РФ для притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від компетентних органів України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави у вигляді переховування затриманого від кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) матиме можливість переховуватись від компетентних органів, з огляду на що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи захисника в судовому засіданні не беруться слідчим суддею до уваги, оскільки такі обставини самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту та такі не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ). Тобто слідчим суддею не досліджуються обставини, які можуть стати перешкодою для видачі ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) компетентним органом іноземної держави.

Згідно п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 року) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

При застосуванні екстрадиційного арешту в силу ч. 8 ст. 584 КПК України не досліджується питання про винуватість та не перевіряється законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ).

Згідно з ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Згідно з ч. 10 - 12 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.

Відтак, слідчий суддя вважає, що на даний час продовжують існувати достатні підстави для продовження ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам РФ.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити. Підстав змінити ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року; ст. 56, 60 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, а також ст. 541, 584, 369-372, 375-376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити громадянину російської федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 квітня 2023 року, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам російської федерації.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а затриманним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1