ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/568/23 Справа № 197/1313/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїкримінальне провадження № 0000321за апеляційною скаргою прокурора на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, раніше судимого: 1) 11.10.1994 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 1 року позбавлення волі; 2) 23.09.1996 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 30.04.1999 року по відбуттю строку покарання; 3) 12.06.2000 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 12.02.2003 року умовно -достроково на не відбутий строк 01 місяць 21 день позбавлення волі; 4) 11.10.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 190 ч. 2, 358 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням на 2 роки; 5) 09.11.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 25.12.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 13 днів позбавлення волі; 6) 06.08.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 1, 15 ч. 3 КК України до 1 року позбавлення волі, від відбування покарання звільнений на підставі Закону України «Про амністію»; 7) 04.02.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням 3 роки; 8) 25.02.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки; 9) 19.05.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 10) 24.06.2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 11) 25.09.2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 12) 21.01.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 358 ч.ч. 3, 4, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2021 року приєднано покарання за попереднім вироком і призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі; 13) 10.05.2022 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, офіційно не зареєстрованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 310 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів при наступних обставинах.

ОСОБА_7 приблизно в перших числах квітня 2019 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, на двох, поряд розташованих земельних ділянках, поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 без передбаченого законом дозволу, умисно, з метою подальшого доведення до стадії дозрівання посіяв нарковмісні рослини роду конопель.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в період часу з початку квітня 2019 року до 10.07.2019 року без відповідного на те дозволу виконав злочинні дії, спрямовані на незаконне вирощування рослини роду конопель, які виразились в тому, що він систематично відвідував вказану земельну ділянку, особисто без будь-чиєї допомоги оброблював її, очищаючи від бур`янів, підпушував і зволожував землю та виконував інші дії по догляду за рослинами роду конопель, тобто не маючи спеціального дозволу незаконно вирощував рослини конопель, без мети збуту, в кількості 686 штуки.

10.07.2019 року в період часу з 09-51 год. до 11-25 год. за участю ОСОБА_7 працівниками поліції було проведено огляд вказаних земельних ділянок, в ході якого було виявлено та вилучено шістсот вісімдесят шість кущів (облік вівся по коренях), які є рослинами роду коноплі (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_7 , не маючи спеціального дозволу, незаконно вирощував, для особистих потреб без мети збуту.

Крім того, під час огляду місця події 10.07.2019 року, перебуваючи на території зазначених ділянок, поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 добровільно надав для огляду білий поліетиленовий пакет з написом «Varus», в якому знаходилися рослини зеленого кольору, зовні схожі на рослини роду конопля, які він зірвав на зазначеній ділянці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що дані рослини можуть використовуватися як наркотичний засіб, умисно поклав до вказаного пакету, тим самим незаконно придбав їх і зберігав при собі без мети збуту.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 30.8.6/522 від 19.09.2019 року надана на експертизу речовина, масою 267,947 г, є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 247,315г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій, вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з боку суду першої інстанції. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не зазначено в резолютивній частині вироку рішення про відшкодування процесуальних витрат. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким стягнути зі ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення експертизи наркотичної речовини № 30.8.6/522 від 19.09.2019 року в розмірі 12874, 82 грн.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з апеляційною скаргою.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій в апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів дана частина вироку не переглядається.

Відносно доводів апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного не зазначення в резолютивній частині вироку рішення про відшкодування процесуальних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями аб. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Змістовний аналіз положень КПК України щодо доказування процесуальних витрат на проведення експертиз вказує, що документом, що підтверджує такі витрати є довідка про витрати на проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 відбувався в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідив матеріали, надані прокурором, оцінив матеріали, що характеризують обвинуваченого та призначив покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

На дослідження суду прокурором не було надано доказів (довідки про вартість експертного дослідження та висновок експерта), що підтверджують проведення експертизи наркотичних речовин № 30.8.6/522 від 19.09.2019 року, у зв`язку з чим, суд при ухваленні вироку, не вирішував питання, передбачене аб. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України щодо процесуальних витрат.

Таким чином, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв в межах своїх повноважень та з огляду на наявні в справі докази прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність наявних процесуальних витрат, не зазначивши у резолютивній частині вироку рішення про відшкодування таких витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Застосування даного правового механізму дозволить вирішити завдання кримінального провадження в частині вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: