Справа № 632/258/23
провадження № 1-кс/632/30/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 20.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобеляки Полтавської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, який має базову загальну середню освіту, раніше судимий: 13.02.2019 Дарницьким районним судом м. Київ за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 122, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 13.08.2019 Дарницьким районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваногоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2023 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотаннями, погодженими з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий надав такі відомості: СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000019 від 20.01.2023, правова кваліфікація визначена за ч. 4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за корисливі кримінальні правопорушення, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2023, близько 1000 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились у кафе «СВ», яке розташоване на з/д станції Лихачове м.Первомайський Харківської області, де разом вживали спиртні напої.

18.01.2023, близько 1300 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до вищевказаного кафе зайшов військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який згодом познайомився з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,та сів за їх стіл, де останні разом продовжили вживати спиртні напої. В ході спілкування ОСОБА_8 показав ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тепловізор марки «AGM Fuzion LRF», моделі «ТМ35-384», який знаходився у нього в рюкзаку. В цей час у

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел на викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 поїхати за місцем свого тимчасового мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився.

18.01.2023, близько 1600 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхали за вищевказаною адресою, де продовжили вживати спиртні напої.

Цього ж дня, близько 2100 години, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пішли спати до однієї кімнати, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 до іншої кімнати.

19.01.2023 вранці, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокинулись. В цей час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , розуміючи що ОСОБА_8 спить і більш сприятливих умов для доведення свого спільного злочинного умислу до кінця може не бути, вирішили скористатись цим.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що ОСОБА_8 спить, діючи спільно з ОСОБА_6 , зайшов разом з останньою до кімнати, в якій спав потерпілий. Після чого ОСОБА_4 підійшов до столу, на якому лежав мобільний телефон ОСОБА_8 , та діючи таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A03s», вартістю 3459 гривень. В той же час ОСОБА_6 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , підібрала з підлоги, тим самим заволоділа рюкзаком синього кольору в якому знаходився тепловізор марки «AGM Fuzion LRF» моделі «ТМ35-384» у повному комплекті, вартістю 104044 гривні, який одразу передала останньому. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, чим завдали ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 107503 гривні.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

17.02.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і його вина підтверджується певними зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий в судовому засіданні підтримала викладене. Є ряд певних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи тяжкість вчиненого, незаконно впливати на свідків та потерпілого, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані письмові докази, слідчий суддя доходить подальшого висновку.

Про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 17.02.2022 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, яке відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та вручено ОСОБА_4 .

Допитаний в той же день підозрюваний, щодо обставин вчинення зазначеного злочину, вину визнав, підтвердивши викладене у повідомленні про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, підтверджується наступними зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.01.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.01.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.01.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.01.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.01.2023, речовими доказами, які були вилучені в ході огляду місця події від 25.01.2023 у ОСОБА_4 на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поблизу ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Харківська, 1, а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A03s, рюкзак синього кольору та тепловізор марки «AGM Fuzion LRF», моделі «ТМ35-384».

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 20.01.2023 слідчим СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за № 0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні підозрюваний просив, якщо є можливість, застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта та спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи клопотання слідчим суддею встановлено, що строк тривання досудового розслідування не перевищує 60 днів, тому, відповідно до вимог ст.ст. 115, 219, 295 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд також переконався, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Окрім цього, суд враховує вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Петрівка, та може змінити місце мешкання,зокрема, не одружений, офіційно не працевлаштований, неодноразово судимий, у тому числі за корисливі злочини, звільнився умовно-достроково на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.05.2022 на 4 місяці 20 днів, а відтак, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 КПКє дійсними.

Суд приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним (обвинуваченим) кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання.

А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, продовжують існувати.

Суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення останнім обов`язків, передбачених КПК України.

Встановлюючи розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 , суд керується вимогами ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто враховує його майновий, сімейний стан та те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому розмір даної застави необхідно встановити у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 2684 гривні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково, .

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою відраховувати з 23.02.2023.

Термін дії ухвали закінчується 17 квітня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в разі винесення застави наступні обов`язки:

1. Прибувати до слідчого чи прокурора, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, повідомивши усно та письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:ОСОБА_1