Справа №639/1758/23
Провадження № 1-КП/639/342/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/1758/23 (в ЄРДР №0000118 від 10.02.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у період воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затверджені Законами України № 2119-IX від 15.03.2022, № 2212-IX від 21.04.2022, № 2263-IX від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"»), а саме 04 серпня 2022 року, у денну пору доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю знайомою ОСОБА_5 , яка залишила свою сумку в кімнаті ОСОБА_3 , після чого вийшла з неї.

Саме в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, яке як на його думку могло знаходитись у сумці ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно заволодів мобільним телефоном марки «Alcatel оne touch», вартістю 399 грн. 60 коп., карткою пам`яті Micro CD «SanDisk», вартістю 50 грн. 00 коп., та грошовими коштами в сумі 1100 грн., які знаходились у сумці ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_3 , дочекавшись, коли ОСОБА_5 забере сумку з приміщення його кімнати та піде, звернув на свою користь викрадене майно та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 1549 грн. 60 коп., з яких грошові кошти становлять 1100 грн., а решта 449,60 грн. - вартість мобільного телефону марки «Alcatel оne touch» та картки пам`яті Micro CD «SanDisk».

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. Зокрема ОСОБА_3 надав показання, згідно яких під час дії воєнного стану на території України, а саме 04 серпня 2022 року, у денну пору доби знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що остання вийшла з кімнати, залишивши свою сумку, він дістав з неї мобільний телефон «Alcatel» та грошові кошти у сумі 1100,00 грн. В подальшому він продав вказаний мобільний телефон, а виручені кошти, які і інші кошти, викрадені у ОСОБА_5 , витратив на власні потреби.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловив прокурор і потерпіла ОСОБА_5 , яка підтвердила, що грошові кошти у сумі 1100,00 грн. їй повернуті ОСОБА_3 .

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності - один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення; його конкретні обставини; особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується, що обвинуваченим було частково відшкодовано завдані потерпілій ОСОБА_5 збитки, та остання не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, вважала можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 прокурором не доведено. Більш того, сам прокурор в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2023, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Alcatel оne touch», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з карткою пам`яті Micro CD «SanDisk» - повернути потерпілій ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 15, 38).

Процесуальні витрати в сумі 566,31 грн. (п`ятсот шістдесят шість грн. 31 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 33).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2023 по справі №639/721/23 (провадження №1-кс/639/297/23) на вищезазначені речові докази. (т. 2 а.с. 22-24)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1