ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1805/22 Справа № 212/5352/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

20 жовтня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 листопада 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ризик переховування ОСОБА_7 спростовується наявністю у останнього постійного зареєстрованого місця мешкання, відсутністю фактів ухилення від органів досудового розслідування та суду в минулому, а також поведінкою ОСОБА_7 після вчинення злочину. Зазначає, що ОСОБА_7 свою вину визнав та активно співпрацював із правоохоронними органами в його розкритті та розслідуванні, раніше хоча і притягався до кримінальної відповідальності, однак у розшуку не знаходився, реальний термін в місцях позбавлення волі не відбував. Звертає увагу, що батько підозрюваного добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій. Вказує, що під час розгляду клопотання не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 ,які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як слідує з матеріалів в провадженні СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 30 серпня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.286-1 КК України.
31 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, 28 вересня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, що виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2022 року було частково задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03 жовтня 2022 року з визначенням розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено дію обраного стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 23 жовтня 2022 року з визначенням розміру застави.
Постановою керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області від 19 жовтня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000708 продовжено до трьох місяців, тобто до 30 листопада 2022 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 30 листопада 2022 року.
Розглядаючи клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.286-1 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах провадження.
Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного
ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 30 листопада 2022 року.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорій нетяжкого та тяжкого злочинів, при цьому за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також, ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків з метою зміни показань на його користь у кримінальному провадженні.
Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований та постійного заробітку не має, тому є підстави вважати, що він може знову вчинити правопорушення з метою відшукування коштів для існування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, апеляційним судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали не містять.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має постійне зареєстроване місця мешкання, свою вину визнав та активно співпрацював із правоохоронними органами в його розкритті та розслідуванні, раніше хоча і притягався до кримінальної відповідальності, однак у розшуку не знаходився, реальний термін в місцях позбавлення волі не відбував, його батько добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора захисником не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.
Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановлені зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3