Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/8/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000218 від 28.12.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городець Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 згідно з рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25.11.2014 у справі № 286/7001/14-ц, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2014 та до 15.04.2025, тобто досягнення повноліття ОСОБА_6 ; в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2025 та до 01.05.2027, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_7 ; в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2027 та до 12.07.2029, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_8 .

Однак, ОСОБА_4 всупереч вимогам ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим, за сприянням офіційному працевлаштуванню в органи державної влади не звертався, матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів, яка (заборгованість) станом на 30.11.2022 становить 353963,88 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що він частково аліменти платив, по можливості. Більше платити не мав змоги, так як складно знайти роботу. Він зараз неофіційно працює, так розмір заробітку становить близько 4500 грн., а останній місяць 1500 грн.. Однак, він буде шукати можливості і буде платити аліменти. Щиро розкаюється в скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 показала в судовому засіданні, що обвинувачений дійсно давав іноді їй на руки 1000 грн., іноді пересилав по пошті. Бувало по три місяці взагалі нічого не давав. Останній час не платив півроку. Їй важко самій утримувати трьох дітей. Сподівається, що він виправиться і буде сплачувати аліменти. Просить не карати його суворо.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте відповідно до положень ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі, але із застосуванням до покарання ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своїх дій, бажання виправити ситуацію, враховуючи думку прокурора та потерпілої, суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обиралися.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1