Справа № 937/4787/18
Провадження №1-і/333/41/23
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст.185, ч.ч. 2,3 ст. 186 КК Україн, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Вимоги клопотання обґрунтовує наступним.

02 травня 2018 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, під вигаданим приводом, а саме, видаючи себе за працівників соціальної служби, попросили потерпілу ОСОБА_8 відчинити вхідні двері квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , що потерпіла ОСОБА_8 сприйняла, як достовірну інформацію, та виконала прохання підозрюваних. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проникли у кв. АДРЕСА_3 , яка є житлом, звідки, з полиці мебельного гарнітуру, розташованого у житловій кімнаті, відкрито викрали грошові кошти у сумі 10 000 грн., які належали потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинили майнову шкоду потерпілій на вказану суму.

Крім того, 05 грудня 2017 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись на перехресті провулку Ногайського з вулицею Скіфською в м. Мелітополі, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , підійшли до потерпілого ОСОБА_10 і з метою подолання ймовірного опору з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_10 два удари рукою в область тулуба, від яких потерпілий ОСОБА_10 впав на землю. Після чого, ОСОБА_9 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 знаходиться на землі, а ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тримають його і він не може оказати супротиву, наніс потерпілому два удари кулаком в область грудної клітини, в ході чого відкрито викрав майно ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти в сумі 5000 гривень; - мобільний телефон «NOMI 5012I», в корпусі темно-сірого кольору, ІМЕЙ - НОМЕР_1 , вартістю 1800 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 20 гривень; зарядний пристрій для мобільного телефону «NOMI», вартістю 100 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 6940 гривень.

Також, 07 грудня 2018 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_11 , знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію вищевказаного домоволодіння, де через незачинені двері проникли до господарської будівлі, яка являється сховищем, звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_12 , а саме: мотоблок, марки «МБ-1», чорно - сірого кольору, вартістю 8000 гривень, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_12 на вищевказану суму. Після чого, з місця вчинення злочину зникли.

Крім того, 15 лютого 2019 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні кафе - бару «Джокер», за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Героїв Сталінграду, будинок № 1/1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з зовнішньої кишені жіночої сумки потерпілої ОСОБА_13 таємно викрав мобільний телефон, марки «S-TELL», модель «M621», в корпусі золотистого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 2000 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 5 гривень, з картою пам`яті до мобільного телефону, марки «KingstonMicro SD», об`ємом 32 ГБ, вартістю 500 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 2520 гривень. Після чого, з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Також, 27 грудня 2019 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись у залі очікування залізничного вокзалу за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьмана Сагайдачного, 264 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом ривку з рук потерпілого ОСОБА_14 незаконно заволодів майном останнього, а саме планшетом «Nomi CORSA 4», в корпусі синього кольору, imei: НОМЕР_5 , imei: НОМЕР_6 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду у розмірі 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України та ч.ч. 2,3 ст.186 КК України, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, а також відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

27 грудня 2019 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року обвинуваченому замінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 лютого 2023 року (включно).

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу та неодноразового його продовження, а саме залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду корисливих тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, не працевлаштований, не одружений, дітей не має, не має зареєстрованого місця проживання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та вказує на можливість переховування від суду у разі не продовження йому запобіжного заходу, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженні.

Також, в ході судового розгляду безпосередньо судом не допитано всіх свідків та потерпілих, що надає можливість обвинуваченому, у разі не продовження йому запобіжного заходу, незаконно впливати на них з метою зміни наданих показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, обвинувачений не має постійного місця роботи, відносно ОСОБА_4 в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області на розгляді знаходяться чотири обвинувальні акти за вчинення тяжких корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення даного виду кримінальних правопорушень та його не бажання стати на шлях виправлення, що вказує на можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у разі не продовження йому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали слідчого судді про застування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо ОСОБА_4 на два місяці.

У судовому засіданні прокурор надала пояснення, аналогічні викладеним у клопотання, підтримала його та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, проти задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника дослідивши матеріали кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та задоволення клопотання прокурора, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

ОСОБА_4 до затримання постійно проживав у м. Мелітополь, Запорізької області, який на цей час знаходиться на тимчасово окупованій території. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, відсутні докази щодо наявності у нього постійного законного щомісячного доходу. На цей час його сім`я (цивільна дружина та четверо дітей) постійно проживають у м. Запоріжжі.

Відповідно до поданого клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вчиненні ряду корисливих тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, як вважає суд, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такі ризики як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та незаконний вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, та на думку суду не були доведені прокурором під час судового засідання.

Таким чином, враховуючи наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про доцільність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а саме до 17 квітня 2023 року включно з забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 лютого 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1