Справа № 629/539/21
УХВАЛА
25.11.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду об`єднані в одне провадження обвинувальні акти у кримінальних провадженнях:

- № 0001102 від 28.06.2019 відносно: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;
- № 0001542 від 12.11.2019 відносно: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисників адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання останніх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , володіючи відомостями щодо потерпілих та свідків сторони обвинувачення, які ще не допитані, можуть вплинути на них з метою відмови від дачі показів чи зміни показів. На думку прокурора, відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 існує ризик вчинення нового кримінального правопорушення, через відсутність офіційного працевлаштування та офіційно-підтверджених джерелі доходів.

В судовому засіданні: прокурор підтримав заявлені ним клопотання; захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 просили суд відмовити в задоволенні вищевказаних клопотань, вважали можливим змінити обвинуваченим запобіжний захід на домашній арешт.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважали, що підстав для задоволення клопотань прокурора не має.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вважає, що на цей час є всі підстави для задоволення вказаних клопотань, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продовжують обвинувачуватися у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років;

- ч. 5 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ч. 5 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років із конфіскацією майна;

- ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , у разі визнання останніх винуватими у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, останні, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Суд погоджується з думкою прокурора про наявність у відношенні всіх обвинувачених ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , володіючи відомостями щодо осіб потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні, можуть вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі.

Враховуючи відомості про осіб обвинувачених, зокрема те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 мають непогашені судимості; те, що обвинувачені до затримання не мали офіційного працевлаштування, відсутність у них офіційно-підтверджених джерел доходів, приймаючи до уваги зміст їх обвинувачення вчинення корисливих злочинів проти власності, вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість обвинуваченими вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.

Досліджуючи клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжних заходів на домашній арешт, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відомості про їх соціальні зв`язки (наявність родин), репутацію обвинувачених, їх майновий стан, наявність непогашених судимостей у ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , відсутність офіційно-підтверджених джерел доходів у обвинувачених, вважає, що вказані відомості про осіб обвинувачених в сукупності із обсягом пред`явленого їм обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, у зв`язку з чим клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачуються у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, вчиненому із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331, 336, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 23.01.2023 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 23.01.2023 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою до 23.01.2023 включно.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити та надіслати учасникам судового провадження, направити її для виконання начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, потерпілими, їх представниками, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1