УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 Справа №607/15086/22 Провадження №1-кп/607/1707/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в кримінальному провадженні №0001498 від 24.09.2022, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого у ТОВ «Viknar'off» м.Тернопіль, у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0001498, дані про яке 24.09.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 20.11.2022, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 грн. Надалі, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 14.01.2023.

09.01.2023 під час судового розгляду прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 днів. Клопотання мотивовано наявністю, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0001498 від 24.09.2022, які щодо ОСОБА_4 були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зокрема, ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор просила врахувати, що кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, вчинене під час дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. На думку прокурора, тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , суворість передбаченого покарання, у разі визнання його винуватим, наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а також знаходження на розгляді в Тернопільському міськрайоному суді Тернопільської області інших обвинувальних актів щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.296 та ч.4 ст.185 КК України, в сукупності свідчать про те, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою є виправдане, та менш суворий запобіжний захід не забезпечить виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Також просила судове засідання з розгляду даного кримінального провадження відкласти для забезпечення явки представника потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» - ОСОБА_6 в наступне судове засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із недоведеністю вказаних прокурором у клопотанні ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 . Щодо відкладення судового засідання з розгляду даного кримінального провадження заперечень не висловлював.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Посилаючись на перебування у шлюбі та наявність на утриманні малолітньої дитини, яка потребує його догляду і опіки, просив змінити застосований щодо нього запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запереченням сторони захисту, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0001498, дані про яке 24.09.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.09.2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 20.11.2022, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 грн. Надалі, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 14.01.2023.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, наявність на розгляді у суді інших кримінальних проваджень щодо ОСОБА_4 , а також доведення прокурором в судовому засіданні існування на теперішній час ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що може перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні. Наведені обставини, які встановлені та доведені під час досудового розслідування кримінального провадження, які обґрунтовували застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою та продовження щодо нього строку дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, на даний час не змінилися.

Доказів існування інших обставин, що виникли після прийняття рішення судом про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, стороною захисту суду не надано.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для зміни застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, в тому числі і на домашній арешт, про застосування якого ставить питання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні не встановлено. Крім цього, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора, а відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Надаючи оцінку наведеним у судовому засіданні захисником доводам про достатність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає їх такими, що не спростовують існування доведених у судовому засіданні стороною обвинувачення обставин та ризиків. Жодних доказів на підтвердження того, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, а також ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, здатний їм запобігти, захисником не надано, а тому підстав для зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі, суд не вбачає.

Судом взято до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , в тому числі, його соціальні зв`язки та наявність на утриманні останнього малолітньої дитини, втім, за наявності прямо передбачених ст.177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

При цьому, продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведеного та враховуючи, що строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 спливає о 23 год. 59 хв. 14.01.2023, втім закінчити розгляд кримінального провадження №0001498 до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, враховуючи тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , суворість передбаченого покарання, у разі визнання його винуватим, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 336, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судове засідання з розгляду кримінального провадження №0001498 від 24.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відкласти на 14 год. 30 хв. 06.02.2023.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 год. 59 хв. 09.03.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити начальнику ДУ "Чортківська УВП (№26)".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий суддяОСОБА_1