Справа № 559/1332/22
Провадження № 1-кс/559/66/2023
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

03 лютого 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 02.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України, про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варковичі, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не судимого, жителя АДРЕСА_1

- запобіжного західу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02.04.2023 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2023 до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України.

Згідно з клопотанням, ОСОБА_6 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, у не встановленому досудовим слідством часі та місці, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який в подальшому зберігав за місцем свого проживання та 11.01.2023, об 13 годині 50 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув речовину рослинного походження зеленого кольору за грошові кошти в сумі 1 000 гривень ОСОБА_7 , який діяв у відповідності до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, яка згідно висновку експерта являється особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабіс, масою 9,032 г.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, збуті наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи всупереч ст.ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх прекурсорів та зловживанню ними», переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, у не встановленому досудовим слідством часі та місці, придбав наркотичний засіб, який в подальшому зберігав за місцем свого проживання, та 01.02.2023 о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, незаконно збув речовину рослинного походження зеленого кольору за грошові кошти в сумі 1 000 гривень ОСОБА_7 , який діяв у відповідності до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, збуті наркотичних засобів, вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протоколом огляду грошей від 11.01.2023;

2.протоколом огляду покупця 11.01.2023;

3.протоколом вилучення у ОСОБА_7 речовини рослинного походження зеленого кольору від 11.01.2023;

4.висновком експерта № СЕ-19/118-23/569-НЗПРАП від 20.01.2023, за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів в ході якої, речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була вилучена у ОСОБА_7 , являється особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабіс, масою 9,032 г;

5.протоколом огляду грошей від 01.02.2023;

6.протоколом огляду покупця 01.02.2023;

7.протоколом вилучення у ОСОБА_7 речовини рослинного походження зеленого кольору, від 01.02.2023;

8.протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , де було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, обрізану пляшку та корок обмотаний фольгою із нашаруванням невідомої речовини, дві фольги з нашаруванням невідомої речовини, два скляних корпуси з-під лампочки з нашаруванням невідомої речовини. Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 в останнього було виявлено: скляну трубку з нашаруванням невідомої речовини, грошові кошти в сумі 600 гривень, які використовувались для проведення оперативної закупки, мобільний телефон.

01.02.2023, о 13 годині 58 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 , 02.02.2023 останнього було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватись від органу досудового розслідування. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відпо відальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження. Крім того було встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, проживає за місцем реєстрації разом із своєю бабусею, проте час від часу проживає та проводить свій час в м. Рівне, що дає підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе покинути місце свого проживання та з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування.

2. Незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 зможе впливати, шляхом погроз на свідків (понятих які були присутні під час проведення слідчих дій), а також на особу, яка проводила оперативну закупку з метою зміни ними показів у якості свідка, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходів, таким чином, збут наркотичних засобів жителям Дубенського району ймовірно був єдиним джерелом доходу останнього, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із збутом наркотичних засобів.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиненні іншого кримінального правопорушення, на думку слідчого, необхідно обрати відносно останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 може бути застосований.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та обставин вчинення злочину.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. Враховуючи всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий вважає визначити відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.

Слідчий у судовому засіданні просить клопотання задоволити. Вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не усуне наявних ризиків.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненому визнає частково, від правоохоронних органів переховуватися не має наміру, доглядає бабусю та матір, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у виді домашнього арешту.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного, пояснила, що на її думку ризики зазначені у клопотанні є недоведеними та ґрунтуються лише на суворості покарання, просила врахувати позитивну характеристику ОСОБА_6 по місцю проживання, а також те, що він проживає разом із матір`ю, яка є особою із інвалідністю та бабусею - пенсіонеркою, які потребують допомогу у побуті, і обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в повній мірі.

Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого і прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділенням Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000019 від 02.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання 01.02.2023, о 13 годині 58 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 .

02.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України за вчинення за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 02.06.2022.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених п.3 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено.

З матеріалів клопотання та під час його розгляду встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та зареєстрований по АДРЕСА_1 , де проживає із мамою, сестрою та бабусею, що вказує на міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії, які б вказували на бажання ухилитись від слідства та суду.

Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, стороною обвинувачення надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та вказують на наявність ризиків того, що він може вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважає доцільним обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, її сім`ї та інтересів досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 02.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , - запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02.04.2023 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варковичі, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не судимого, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме, до 02 квітня 2023 року включно

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;

- утримуватися від будь-якого спілкування із свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- прибувати за першим викликом суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного до 02.04.2023.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного Дубенського відділу поліції ГУНП у Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за місцем здійснення досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця його проживання та звільнити з-під варти.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.

Дата закінчення дії ухвали 02 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1