Справа № 140/444/17
Провадження №11-кп/801/1143/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000335, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2016 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 а також обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 13.10.2016 до 15.10.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку покарання постановлено рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.
Запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в розмірі 4135 (чотирьох тисяч ста тридцяти п`яти) гривень 44 копійок.
Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди.

Судом установлено, що ОСОБА_7 13 жовтня 2016 року близько 08 години 00 хвилин перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем "Mersedes Benz GL 350", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням "Стрий-Кропивницький-Знам`янка" в напрямку міста Кропивницький неподалік повороту до села Гунька Немирівського району Вінницької області не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, а саме мокре дорожнє покриття, яке частково було вкрите шаром мокрого снігу, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перетнув суцільну подвійну лінію дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, перетинати яку заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із автомобілем "Daewoo Lanos" державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_11 та пасажир автомобіля "Daewoo Lanos" ОСОБА_12 від отриманих травм загинули на місці пригоди.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 128 від 14.11.2016 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани в тім`яно-скроневій ділянці голови справа, множинних саден по передній поверхні грудної клітки, живота, розриву зв`язок лівого кульшового суглобу з повним вивихом головки лівої стегнової кістки, крововиливу на м`які тканини голови в тім`яно-скроневій ділянці справа, сполучної травми тіла: повного розриву грудинно-ключичного з`єднання справа та зліва, розриву грудини з ребрами по хрящовій тканині, вдавлення грудини в плевральну порожнину, перелому грудини, подвійних переломів ребер справа та зліва з 2 по 12 ребра по середньо-ключичній, підпахвинним лініям, розриву пристінкової плеври, міжреберних артерій, численних розривів обох легень, розриву серця в області верхівки, крововиливи під пристінкову та легеневу плевру, крововиливи в ліву та праву плевральні порожнини, повного розриву між 1 грудним та 7 шийним хребцями з повним розривом спинного мозку на даному рівні, закритої травми живота з розривом та розміжченням правої долі печінки, крововиливу в черевну порожнину, забійно-рваних ран середньої третини лівої гомілки та верхньої третини правої гомілки, відкритого перелому кісток лівої та правої гомілок, гострої крововтрати. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили загрозливі для життя явища. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок сполучної травми тіла з подвійними переломами ребер справа та зліва, розриву міжреберних артерій, обох легень, серця, з крововиливами в плевральні порожнини, розриву та розміжчення правої долі печінки, з крововиливом в черевну порожнину, з повним розривом спинного мозку, розривом між 1 грудним та 7 шийним хребцями, відкритими переломами обох кісток обох гомілок, які ускладнились гострою крововтратою.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 127 від 14.11.2016, ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на передній поверхні грудної клітки зліва, в правій здухвинній області, в області лівого стегна, синців в області правої та лівої гомілок, закритого поперечного перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, крововиливу в м`які тканини на місці перелому, сполучної травми тіла: закритого перелому кісток основи та склепіння черепа (правої та лівої скроневих кісток, клиновидної кістки, гіпофіза та задньої черепної ямки справа та злів, країв великого потиличного отвору), обширного субарахноідального крововиливу зі сторони головного мозку, крововиливу в м`які тканини грудної клітки, розриву грудинного-ключичного з`єднання, повного перелому грудини справа та зліва по хрящовій частині ребер, вдавлення грудини у грудну порожнину, подвійного перелому з 1 по 11 ребра справа та зліва по середньо-ключичній, лопаточній та підпахвинній лініям, розриву пристінкової плеври, міжреберних артерій; розриву обох легень, серця, крововиливів під легеневу та пристінкову плевру, крововиливу в плевральну порожнину, переломо-вивиху 1,2,3 шийних хребців, перелому зуба 2 шийного хребця зі зміщенням їх назад, з вклиненням 1 шийного хребця в великий потиличний отвір, повного розриву між 3 та 4 шийними хребцями, повного розриву спинного мозку на даному рівні, гострої крововтрати. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили загрозливі для життя явища. Смерть ОСОБА_12 , настала внаслідок сполучної травми тіла з переломами кісток основи та склепіння череп, субарахноідального крововиливу, переломо-вивиху шийних хребців з розривом спинного мозку, переломами ребер справа та зліва з розривом міжреберних артерій, обох легень, серця, з крововиливами в плевральні порожнини, які ускладнились гострою крововтратою.
Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи № 805а від 18.11.2016 зіткнення автомобілів "Mersedes Benz GL 350" державний номерний знак НОМЕР_1 та "Daewoo Lanos" державний номерний знак НОМЕР_2 сталося на правій смузі руху в напрямку м. Вінниці.
Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 2593 від 28.10.2016 при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_7 виявлено тетрагідроканабінол, який відноситься до наркотичних речовин, являється діючою речовиною гашишу і марихуани, а також амфетамін, який є психомоторним стимулятором мозкової діяльності, викликає стан, що характеризується загостренням почуттів і надає наркотичний ефект. Амфетамін є синтетичним засобом та відноситься до наркотичних речовин.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 849а від 30.12.2016 дії водія автомобіля "Mersedes Benz GL 350" державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 регламентувалися виконанням вимог п. 12.1 ПДР України. В даній обстановці в діях ОСОБА_7 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином. ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.3 додатку № 2 ПДР України, згідно яких: п. 2.9 (а) - "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин"; п. 10.1 - "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху"; п. 12.1 - "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним"; горизонтальна дорожня розмітка 1.3 - "поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, перетинати яку заборонено".
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 10.1, 12.1 та вимоги дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить призначити ОСОБА_7 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 286 КК України у виді десяти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення. Зокрема на думку прокурора судом не враховано, що ОСОБА_13 злочин вчинив в стані наркотичного сп`яніння, а також не врахував думку потерпілої, яка також наполягала на призначенні найсуворішого покарання.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять скасувати вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року через істотні порушення кримінального процесуального закону, неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та закрити провадження через відсутність у діях підзахисного складу кримінального правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно надано оцінку здобутим в ході судового розгляду доказам, зокрема показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Також суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки відмовив стороні захисту у призначенні автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи з урахуванням наданих доказів (радіусу повороту в місці дорожньо-транспортної пригоди). Також на переконання захисника суд не взяв до уваги недопустимість висновку судово-токсикологічної експертизи № 2593 від 28.10.2016, оскільки остання надала висновок виключно за зразками крові без урахування інших зразків.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника вважаючи вирок суду в частині доведеності вини законним і обґрунтованим. При цьому просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні в частині посилення покарання.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали свою апеляційну скаргу з підстав, викладених в них та просили задовольнити в повному об`ємі. Заперечили проти апеляційної скарги прокурора.
Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_17 в судове засідання не з`явились, судом повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, а також прокурора не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені норми закону судом дотримані в повній мірі, а висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину умотивовані належним чином.
Так, відповідальність за ч. 3 ст. 286 КК України настає у випадку порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб.
Висновки щодо повноти відтворення показань свідків.
Доводи сторони захисту про неповне відображення у вироку показань свідків суд вважає безпідставними.
За змістом п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначаються, з-поміж іншого, докази на підтвердження встаногвле7них судом обставин. При цьому кримінальний процесуальний закон на вимагає дослівного відтворення в судовому рішенні змісту показань учасників судового провадження, де має бути з достатньою повнотою передана їх сутнісна складова, що впливає на встановлення судом обставин, що є предметом судового розгляду і підлягають доказуванню за приписами ст. 91 КПК України (висновок ККС ВС зроблено у постанові від 01.12.2021 у справі № 303/6992/19).
За змістом аудіозаписів судових засідань та текстуально відображених у вироку суду встановлено, що наведені захисником зауваження щодо повноти відображення показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 не впливають на обґрунтованість висновків суду, оскільки не містять додаткових до врахованих судом відомостей про встановлені фактичні обставини.
Більш того, показання свідка ОСОБА_16 з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди є показаннями з чужих слів, оскільки він не був очевидцем події, а про обставини пригоди йому відомо з пояснень обвинуваченого.
Висновки щодо допустимості висновків токсикологічної експертизи
За змістом ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Як убачається з вироку та матеріалів провадження, для з`ясування обставин перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння 13.10.2016 слідчим призначена судова токсикологічна експертиза для з`ясування зазначених питань, для чого було залучено експерта Вінницького обласного бюро СМЕ (т. 1 а.с.216). Цього ж дня прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про відібрання у особи біологічних зразків для проведення експертизи (т. 1, а.с. 214), після чого у ОСОБА_7 було відібрано зразки крові та сечі (т. 1, а.с.215).
За висновком експерта від 28.10.2016 за № 2593 (т. 1, а.с.219-220) при судово-хімічній експертизі крові та сечі громадянина ОСОБА_7 методом газово-рідинної хроматографії наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. У крові виявлено тетрагідроканабінол та амфетамін.
З приводу наданих висновків судовий експерт ОСОБА_19 в суді пояснила, що за результатами судово-хімічної експертизи крові обвинуваченого було виявлено два різних наркотичних засоби - тетрагідроканабінол (канабіс) та амфетамін. Надані на дослідження зразки сечі особи були у малих кількостях, тому дані зразки на предмет вмісту наркотичних речовин не перевірялись.
Таким чином судом установлено, що відібрані зразки крові та сечі ОСОБА_7 були направлені експерту для досліджень, при цьому обидва зразки досліджувались на предмет наявності алкоголю, а за недостатньої кількості сечі для визначення можливого вмісту наркотичних засобів експертом досліджувались лише зразки крові. Кримінальним процесуальним законом не встановлено обов`язку експерта у таких випадках досліджувати усі надані зразки, особливо за умови їх недостатньої кількості.
Тому судом належним чином перевірено обставини призначення та проведення судової токсикологічної експертизи у відповідності до положень кримінального процесуального закону та за відсутності порушень надано таким доказам належну оцінку щодо доведеності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у стані наркотичного сп`яніння.
Висновки щодо доведеності вини.
Як убачається з вироку суд надав належну оцінку наданим стороною обвинувачення та дослідженим в судовому засіданні доказам.
Так свідок ОСОБА_15 показав, що 13.10.2016 він працював водієм маршрутного автобуса та виконував рейс «Вінниця-Немирів», перевозячи пасажирів. Коли виїхав вранці із м. Вінниці то погодні умови були важкими: йшов мокрий сніг, дорожнє покриття було вкрито шаром мокрого снігу. Не доїжджаючи до м. Немирів, дорога мала спуск та заокруглення праворуч. Побачив що попереду нього відбулося зіткнення автомобілів. Зупинився, та разом з пасажирами його маршрутного автобуса вибігли та почали відкривати двері автомобіля, однак побачили, що пасажири автомобіля були мертвими. Викликав швидку допомогу. Під час руху, перед тим як відбулося зіткнення, інші транспортні засоби, окрім зазначених, не рухалися, ніякого вантажного автомобіля «фури» він не бачив.
У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 13.10.2016 на а/д Немирів-Вінниця, яка сталася за участі автомобілів "Mersedes Benz GL 350", державний номерний знак НОМЕР_1 та "Daewoo Lanos", зафіксовано обставини ДТП, яка сталася 13.10.2016 за участі автомобілів та розташування пошкоджених ТЗ на проїжджій частині дороги. із планом-схемою ДТП, фото таблицею та компакт диском із відеоматеріалом по огляду місця події ДТП до нього. До повноти зазначеного протоколу сторона захисту зауважень не подавала.
Висновками експерта № 128 від 14.11.2016 року та № 127 від 14.11.2016 року встановлено причини смерті ОСОБА_11 , 1955 року народження та ОСОБА_12 , 1956 року народження.
За висновком експерта № 805а від 18.11.2016 зіткнення автомобіля Mercedes-Benz-GL350 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля Daewoo-Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 сталося на проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка на правій смузі руху в напрямку м. Вінниці в районі подряпин асфальтного покриття та осипу ЛФП.
Також згідно висновку експерта № 849а від 30.12.2016 в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Mercedes-Benz-GL350 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху України
В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Daewoo Lanos»,державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Формально в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість попередження даної пригоди у водія автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 полягала у виконанні останніми вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
У випадках, коли зустрічний транспортний засіб, виїжджаючий на зустрічну смугу руху, до моменту зіткнення не був загальмований, питання про технічну можливість у водія автомобіля, що рухається по своїй смузі руху, попередити зіткнення шляхом гальмування втрачає змісту, так-як ні зменшення швидкості, ні зупинка не виключає можливості зіткнення.
У дорожній ситуації, що склалась, технічна можливість попередження даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля «Mercedes Benz GL350» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , з технічної точки зору могла полягати у виконанні останнім вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповісти на дане запитання в категоричній формі не представляється за можливе по причинам викладеним в дослідницькій частині висновку (Т.2, а.с. 76-80).
Відповідно до висновку експерта № 3396/16-21 від 04.01.2017, при умові початку руху вантажівки на його ліву смугу руху при русі транспортних засобів в суміжних смугах, згідно свідчень водія " ОСОБА_7 водій автомобіля «Mercedes Benz GL 350» д.н.в.- НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В заданій дорожній ситуації не виключається можливість втрати поперечної стійкості (заносу) та виїзду автомобіля Mercedes Benz GL 350 на смугу зустрічного руху.
Згідно вказаних параметрів технічних величин в діях водія ОСОБА_7 невідповідностей технічним вимогам Правил Дорожнього руху, які б знаходилися у причинному зв`язку з початком розвитку даної пригоди може не вбачатися.
Відповідно до висновку експерта № 22305/28153/28154 від 29.10.2021, з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання звернення: «Чи є технічно спроможними твердження водія ОСОБА_7 та його пасажира ОСОБА_20 , що виїзд їх автомобіля на смугу зустрічного руху відбувся внаслідок реагування на небезпеку шляхом гальмування та незмінності, при цьому, напрямку, в якому рухався автомобіль до застосування гальмування?» - експертним шляхом, з технічної точки зору, не представляється можливим.
В дорожньо-транспортній ситуації, якщо водій вантажного автомобіля створював небезпеку для руху водію ОСОБА_7 , то водій автомобіля Mercedes-Benz GL350 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В дорожньо-транспортній ситуації, якщо водій вантажного автомобіля створював небезпеку для руху водію ОСОБА_7 , а останній змінював напрямок свого руху вліво, то" водій автомобіля Mercedes-Benz GL350 ОСОБА_7 також повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання звернення в частині: «Чи вбачається в діях водія ОСОБА_7 невідповідності вимогам ПДР України? Чи слугували дії водія ОСОБА_7 , з технічної точки зору, причиною даної ДТП?», - експертним шляхом, з технічної точки зору, не представляється можливим.
В дорожньо-транспортній ситуації, якщо водій вантажного автомобіля не створював небезпеку для руху водію ОСОБА_7 та водій автомобіля Mercedes-Benz GL350 ОСОБА_7 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього України.
В дорожньо-транспортній ситуації, якщо водій вантажного автомобіля не створював небезпеку для руху водію ОСОБА_7 , то дії водія автомобіля Mercedes-Benz GL350 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити ^ питання звернення в частині: «Чи слугували дії водія вантажного автомобіля, з технічної точки зору, причиною даної ДТП?», - експертним шляхом, з технічної точки зору, не представляється можливим.
Виходячи з наданих в зверненні про призначення автотехнічної експертизи та в наданих на дослідження копіях матеріалів кримінальної справи, в діях водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_11 в даній дорожньо-транспортній ситуації не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися б з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином з урахуванням вищенаведених обставин висновки суду про порушення ОСОБА_7 п.п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України призвело до виїзду керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху, зіткнення з зустрічним автомобілем та наслідків у виді загибелі двох осіб у зустрічному транспортному засобі.
Саме такі дії охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам.
Висновки щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого внаслідок м`якості
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості суд зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За приписами ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018. (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання суд урахував те, що обвинувачений свою провину не визнав та відмовився від надання показань, обставину, яка обтяжує відповідальність особи вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння. Також судом враховано обставини кримінального правопорушення та його наслідки у виді загибелі двох осіб.
Однак суд також взяв до уваги дані, що характеризують особу винного а саме що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, відшкодував заподіяну шкоду, що також підтвердила потерпіла. Окрім того з наданої органом пробації досудової доповіді убачається низький ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та встановлено низький ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб.
Стосовно доводів прокурора про неврахування думки потерпілої необхідно зазначити, що Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 (справа № 384/110/18) зазначено, що оскільки злочин, передбачений статтею 286 КК України належить до категорії двооб`єктних злочинів, які одночасно посягають на приватні та публічні інтереси, урахування думки потерпілого під час призначення покарання винуватому є обов`язковим. Разом з тим, у постанові від 21.02.2019 (справа № 742/584/18) Верховний Суд роз`яснив, що позиція щодо визначення винному виду та розміру покарання є не процесуальною вимогою, а думкою потерпілого, яка може бути врахована в сукупності з іншими обставинами, однак не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність. Також така висловлена позиція не обмежує потерпілого у можливостях подальшого оскарження до суду вищого рівня законності й обґрунтованості вироку у частині вирішення вказаних питань у тому числі щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Як убачається з матеріалів провадження, потерпілою та її представником вирок суду в частині призначеного покарання не оскаржено.
За таких встановлених обставин, з урахуванням наслідків кримінального правопорушення, обставини, яка обтяжує відповідальність та даних про особу обвинуваченого, висновки суду про недоцільність призначення максимального покарання, передбаченого санкцією частини статті є вірними, натомість призначене покарання в межах санкції статті, яке наближене до максимального, в повній мірі здатне забезпечити виправлення і перевиховання особи і таким чином досягти мети кримінального покарання.
З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000335, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: