ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2293/21 Провадження 1-кп/636/174/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві матеріали кримінального провадження №0000027 від 08.04.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, раніше неодноразово судимого, востаннє: 17.01.2018 за вироком апеляційного суду Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2018 за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В період часу з 01.04.2021 по 05.04.2021, точної дати та часу під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у той час він мешкав у потерпілої ОСОБА_5 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 побачив велосипед марки «Вergamont» 29" RЕVОХ 2 рама L ВLАСК, що належав потерпілій ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда «Вergamont» 29" RЕVОХ 2 рама L ВLАСК.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб, діючи таємно, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, впевнившись, що його дії будуть непоміченими сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу, достовірно знаючи, де знаходиться велосипед марки «Вergamont» 29" RЕVОХ 2 рама L ВLАСК, якій належить потерпілій ОСОБА_5 , викрав його шляхом вивезення із двору домоволодіння. Взявши вказаний велосипед, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши тим самим матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_5 на суму, відповідно до висновку судової експертизи № 1332/21 від 20.04.2021, - 8996, 40 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в суді пояснив, що крадіжку велосипеду вчинив свідомо, розумів, що бере чуже майно, яке мав намір в подальшому повернути.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його ставлення до скоєного правопорушення та відомості про його особу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що від вчинення вказаного правопорушення тяжкі наслідки не настали, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі й за скоєння корисливих злочинів, має постійне місце реєстрації та мешкання, офіційно не працевлаштований, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Визначаючись із видом та мірою покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання.

При цьому судом враховано послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 визнає усі обставини кримінального правопорушення, впродовж досудового розслідування та судового розгляду надавав послідовні та змістовні показання щодо обставин вчиненого правопорушення, в ході судового розгляду обвинувачений надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, не лише формально вказавши на визнання своєї винуватості, а й оцінивши негативні наслідки своєї протиправної поведінки для себе та оточуючих, що, на думку суду, узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного злочину, а також думку потерпілої, яка претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки викрадений велосипед повернутий, та вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

При цьому, покарання ОСОБА_4 слід призначити з урахуванням вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід не обирався, оскільки з 06.04.2021 останній затриманий та відбуває покарання, призначене йому на підставі вироку апеляційного суду Харківської області від 17.01.2018, в зв`язку із чим суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу щодо нього до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2018 у виді двох років та одного місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 час тримання його під вартою з моменту його фактичного затримання - 06 квітня 2021 року.

Речові докази - велосіпед «Вergamont» 29" RЕVОХ 2 рама L ВLАСК вважати повернутим власнику, ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати на залучення експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи №1223/21 від 20.04.2021 в сумі 320,00 (триста двадцять грн 00 коп) грн.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -