Дата документу 07.02.2023 Справа № 317/1946/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1946/22 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/49/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах користувача майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000413 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 09 вересня 2022 року таке майно: транспортний засіб марки «Газель» 33-021, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз, із забороною використання та розпорядження арештованим майном,

за участю представника користувача майна адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах користувача майна ОСОБА_7 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000413 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 09 вересня 2022 року наступне майно: транспортний засіб марки «Газель» 33-021, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз, із забороною використання та розпорядження арештованим майном.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу змінити, виключити з переліку майна, яке підлягає арешту транспортний засіб марки «Газель» 33-021, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 , відмовивши у задоволенні клопотання слідчого у даній частині.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що стороною захисту не оскаржується ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла», оскільки зазначене майно відповідає ознакам речових доказів, а саме є предметом кримінального правопорушення.

Разом з тим, сторона захисту вважає оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на транспортний засіб незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що слідчий звертаючись з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб, зазначив мету для накладення арешту забезпечення збереження речових доказів та необхідність проведення судово-трасологічної експертизи, однак таку мету слідчим не доведено.

На думку апелянта, слідчим взагалі необґрунтована необхідність проведення експертизи транспортного засобу, та не визначено, які саме відомості можуть бути отримані під час цього експертного дослідження.

Крім того, слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ч.2 ст.170 КПК України.

Факт того, що вказаний транспортний засіб був об`єктом вчинення злочину вже зафіксовано в матеріалах кримінального провадження.

Також посилається, що користувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_7 , якому в даному провадженні підозра не пред`явлена, а тому на думку адвоката, відсутні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Апелянт зазначає, що санкція ч.3 ст.185 КК України не передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання. Також, не доведено, що майно, вказане у клопотанні слідчого, є предметом чи знаряддям вчинення злочину, а тому на нього не може бути накладено арешт.

Окрім іншого, вказує, що в рамках даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено та взагалі відсутні особи, яким кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.

Посилається на те, що ОСОБА_7 має на утриманні родину, проживає у смт. Комишуваха Запорізької області, яка знаходиться в зоні активних бойових дій. Транспортний засіб необхідний ОСОБА_7 для перевезення родини в більш безпечне місце, а також використовується ним для заробітку.

Таким чином, апелянт вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на транспортний засіб, як і самої доцільності такого арешту в даному випадку не доведено у встановленому законом порядку.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 12 вересня 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого, погоджене із прокурором, про арешт майна, яке вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2022 року надійшло повідомлення про те, що за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка, на блокпосту №18 було зупинено автомобіль «Газель» 33-021, д.н.з. НОМЕР_1 , капот сріблястого кольору, під керуванням ОСОБА_7 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла». Належних документів, які підтверджують факт купівлі вищезазначених колод дерев, ОСОБА_7 не надав.

09 вересня 2022 року за вказаним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000413 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

09 вересня 2022 року з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в період часу з 00 годин 40 хвилин по 00 годин 48 хвилин проведено огляд місця події за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка, на блокпосту №18, в ході якого вилучено транспортний засіб марки «Газель» 33-021, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищезазначене вилучене майно слідчим СВ ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, та залишено на зберігання на території блок-посту № НОМЕР_2 АДРЕСА_3 .

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 , який є користувачем вищезазначеного автомобіля «Газель» 33-021, д.н.з. НОМЕР_1 , пояснив, що у нього мається вказаний автомобіль, який він пів року тому придбав у ОСОБА_10 , однак вказаний автомобіль не переоформив на своє ім`я.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , який є працівником підрозділу «Скіф» ГУНП в Запорізькій області, пояснив, що 08 вересня 2022 року у той час, коли він ніс службу на блокпосту №18 поблизу с. Новоолександрівка Запорізького району, Запорізької області, ним було зупинено автомобіль марки «Газель» 33-021, д.н.з. НОМЕР_1 , капот сріблястого кольору, під керуванням ОСОБА_7 , в кузові автомобіля під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла». У вказаний час ОСОБА_7 надав товарно-транспорту накладну від 18 серпня 2022 року та на запитання ОСОБА_11 про надання належної ТТН, оскільки згідно з нормами чинного законодавства строк дії ТТН 24 години, останній пояснив, що у нього відсутні належні документи.

Заслухавши доповідь судді; представника користувача майна ( ОСОБА_7 ) - адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий СВ ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, зі змісту якого убачається, що майно, вилучене в ході огляду місця події від 09 вересня 2022 року відповідно до матеріалів кримінального провадження є доказами кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

На підтвердження доводів клопотання слідчий надала витяг з ЄРДР за №0000413 від 09 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

З доданих до клопотання документів убачається, що 08 вересня 2022 року надійшло повідомлення про те, що за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка, на блокпосту №18 було зупинено автомобіль «Газель» 33-021, д.н.з. НОМЕР_1 , капот сріблястого кольору, під керуванням ОСОБА_7 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла». Належних документів, які підтверджують факт купівлі вищезазначених колод дерев, ОСОБА_7 не надав.

У судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що вилучене майно є речовим доказам у кримінальному провадженні №0000413, на підставі постанови слідчого від 09 вересня 2022 року.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання (на які міститься посилання в ухвалі слідчого судді), є обґрунтовані підстави вважати, що вказане у клопотанні майно, зокрема і автомобіль є предметом кримінального правопорушення та інші речі відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Доводи слідчого у клопотанні про те, що накладення вказаного арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, є переконливими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що надані слідчому судді матеріали вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на вилучене майно; без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами цієї статті (абз.2 ч.10), з метою збереження речових доказів може бути накладено арешт і на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у даному провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існує можливість зникнення або втрати майна до закінчення досудового розслідування тощо, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта на те, що санкція ч.3 ст.185 КК України не передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання, є помилковими, оскільки проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст.246 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вищевказаний арешт накладений безпідставно, є непереконливими з зазначених вище підстав.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі та заявлені під час апеляційного розгляду, є безпідставними та спростовуються матеріалами клопотання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення та свої висновки належним чином вмотивував.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах користувача майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000413 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 09 вересня 2022 року таке майно: транспортний засіб марки «Газель» 33-021, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого під брезентом знаходяться свіжоспиляні колоди деревини, схожі на породу «Акація біла», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз, із забороною використання та розпорядження арештованим майном, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4