Справа №760/6726/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0002742 від 14 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

10.06.2022 року до суду надійшла зазначена скарга з заявою про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, в задоволенні якої ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2022 року було відмовлено, скаргу повернуто.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2023 року ухвалу від 15.06.2022 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд для вирішення питання про поновлення строку.

26.01.2023 року матеріали скарги надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва та були передані протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 03.02.2023 року.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що 23.02.2021 року ОСОБА_3 , потерпілою в кримінальному провадженні № 0002742 від 14.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в приміщенні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві була отримана копія постанови від 29.12.2021 року про закриття зазначеного кримінального провадження в зв`язку із відсутністю, на думку слідчого, складу кримінального правопорушення.

Як було зазначено заявницею в заяві про вчинення злочину, а також згідно з наданими показаннями в якості потерпілої, 21.02.2017 року, під час побутового конфлікту, в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сусід по поверху - ОСОБА_6 безпричинно, з мотивів особистої неприязні, наніс їй декілька ударів, в зв`язку з чим заподіяв тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ознайомившись із змістом оскаржуваної постанови заявниця вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи ти фактично спрямована на сприяння в ухиленні від кримінальної відповідальності особи, яка була встановлена органами досудового розслідування та яка нанесла їй тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за обставин, про що було викладено як в заяві про вчинення злочину, так і під час допиту в якості потерпілої, що підтверджується відповідним протоколом допиту та іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 року, під час проведення якого вона підтвердила показання, надані в якості потерпілої, на місці скоєння злочину та наглядно показала механізм заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;

- довідкою КМЛК № 6 за № 1722, яка підтверджує факт звернення нею 21.02.2017 року до зазначеного закладу охорони здоров`я за обставин, які були викладені в заяві про вчинення злочину;

- пакетом первинної медичної документації, що підтверджує заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, який був вилучений в установленому КПК України порядку за ухвалою слідчого судді та наданий для проведення відповідних судово-медичних експертиз;

- висновком експерта № 1470/е від 16.10.2018 року, згідно з яким було встановлено, що дані медичної документації свідчать про те, що ОСОБА_3 при обставинах, зазначених в матеріалах справи, були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості;

- висновком експерта № 2108/е від 14.01.2019 року згідно з яким, зокрема, зазначено, що утворення даних ушкоджень у спосіб, який зазначає ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту 27.11.2018 року, не виключається;

- протоколом одночасного допиту осіб, а саме потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , під час якого останній відмовився надавати покази щодо себе, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Зазначає також, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017 року прийнята слідчим ОСОБА_5 вже вчетверте.

Ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року (справа № 760/16009/19), 17.10.2019 року (справа № 760/22725/19), 20.01.2020 року (справа № 760/32829/19) постанови від 08.04.2019 року, 29.07.2019 року, 17.10.2020 року про закриття кримінального провадження були скасовані

Не здійснивши жодної слідчої та процесуальної дії в кримінальному провадженні № та не виконавши жодної вказівки слідчого судді, які містилися у трьох вищенаведених ухвалах, 29.12.2021 року слідчим вчетверте була винесена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження аналогічного змісту.

Також слідчим ОСОБА_5 була проігнорована (не виконана) ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року (справа № 760/15759/21), в якій було зобов`язано провести слідчу дію - допит ОСОБА_6 , а в разі необхідності - одночасний допит ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та інших осіб у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, просить скасувати оскаржувану постанову

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

07.03.2023 року на запит слідчого судді для всебічного та повного з`ясування обставин органом досудового розслідування надано матеріали кримінального провадження № 0002742 від 14.03.2017 року.

У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану скаргу, просили задовольнити з викладених в ній підстав. Пояснили, що слідчий має виконати всі вказівки, які давали слідчі судді раніше, а також провести ряд допитів.

Уповноважена особа, дії якої оскаржуються, у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги Солом`янське УП ГУ НП у місті Києві повідомлялося в порядку, визначеному процесуальним законом на вказані та відомі електронні засоби зв`язку.

Відповідно до чинного процесуального законодавства відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що за заявою ОСОБА_3 з приводу нанесення їй за адресою: АДРЕСА_1 , тілесних ушкодження до ЄРДР 14.03.2017 року за № 0002742 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення.

29.12.2021 року постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, заявниця звернулася до суду в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою та просить її скасувати.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За правилами ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Заявницею заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, в якому вона вказує, що отримала оскаржувану постанову наручне 23.02.2022 року під розписку, а з 24.02.2022 року по 03.06.2022 року знаходилася на окупованій території.

Однак, перевірити викладені заявницею обставини не вбачається за можливе, оскільки у матеріалах кримінального провадження № 0002742 відсутні будь-які відомості як щодо направлення чи отримання останньою копії оскаржуваної постанови, так й перебування заявниці на окупованій території.

За таких обставин, з метою уникнення надмірного формалізму та обмеження права заявниці на доступ до суду як елемента на справедливий суд, враховуючи запровадження воєнного стану на території України, що є поважною причиною для поновлення процесуальних стоків, слідчий суддя вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.ст. 91-92 цього Кодексу у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, обов`язок якого покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 2, 3 ст. 93 КПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Положеннями ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 4 ст. 284 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого мотивована наступним.

Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 1470/е від 16.10.2018 року: морфологічні властивості виявленого перелому -дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки так і відновлення функції грудної клітки буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому вказана, закрита травма грудної клітки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. відповідно п.п.2.2.1/в. та 4.6. «Правил».

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_3 надала покази, що 21.02.2017 року сусід ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 надала покази, що 21.02.2017 року вона не бачила внесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 надав покази, що 21.02.2017 року він не бачив внесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та надав негативну характеристику останньої.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 надав покази, що 21.02.2017 року він не наносив удари ОСОБА_3 та надав негативну характеристику останньої.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 надала покази, що 21.02.2017 року вона не бачила внесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та надала негативну характеристику останньої.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 надав покази, що 21.02.2017 року він не бачив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та надав негативну характеристику останньої.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 надала покази, що 21.02.2017 року вона не бачила нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 надала покази, що 21.02.2017 року ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження внаслідок падіння через мокру підлогу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 надала покази, що 21.02.2017 року вона не бачила нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та надала негативну характеристику останньої.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 надав покази, що 21.02.2017 року він не бачив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та за допомогою остання до нього не зверталася.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 надала покази, що 21.02.2017 року вона не бачила нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_3

25.07.2019 року проведено одночасний допит осіб, а саме потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 , під час якого останній відмовився надавати покази згідно зі ст. 63 Конституції України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 надав покази, що ОСОБА_3 21.02.2017 року дійсно зверталася за медичною допомогою, яка скаржилась на біль в грудній клітині, мала садна на передпліччі, але при медичному огляді, знімку грудної клітини, узі черевної порожнини пошкоджень внутрішніх органів та кістково-травматичних пошкоджень під час проведення огляду виявлено не було.

Надати медичну документацію для проведення комплексної комісійної медичної експертизи ОСОБА_3 відмовилась.

Оскільки всі можливості для подальшого збору доказів по вказаному кримінальному провадженні вичерпані, то слідчий дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вказаному злочині.

Крім того, встановлено, що 21.02.2017 року пошкоджень внутрішніх органів та кістково-травматичних пошкоджень під час проведення огляду у ОСОБА_3 виявлено не було, що ставить під сумнів викладені останньою обставини у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та показах, наданих в якості потерпілої.

Провівши всі можливі слідчі дії по вище зазначеному кримінальному провадженню, отримати будь які дані про вчинення кримінального правопорушення неможливо. Тому підстав для проведення подальшого досудового розслідування немає.

Таким чином, вбачається, що по даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування проведені всі об`єктивно можливі слідчі (розшукові) дії для забезпечення ефективності та дієвості досудового розслідування, всебічно досліджені всі обставини можливого вчинення кримінального правопорушення. В зв`язку з чим слідчий прийшов до правомірного висновку про закриття кримінального провадження.

На доводи заявниці відносно того, що це вже четверта постанова слідчого про закриття кримінального провадження, текст якої є тотожним попередніх постанов, які, між тим, були скасовані ухвалами слідчих суддів, що, на її думку, підтверджує умисне невиконання слідчим будь-яких вказівок суду в зазначеному кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

Після скасування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.06.2019 року (справа № 760/16009/19) постанови про закриття кримінального провадження від 08.04.2019 року слідчим було проведено 18.07.2019 року додатковий допит потерпілого, а також 25.07.2019 року одночасний допит осіб - потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 .

В зазначеній ухвалі йшлося про розбіжності щодо стану здоров`я потерпілої, які не були повністю досліджені слідчим та взяті до уваги при обґрунтуванні постанови, на що було акцентовано увагу також в ухвалах слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року (справа № 760/22725/19) та від 20.01.2020 року (справа 760/32829/19), якими скасовані постанови про закриття кримінального провадження від 29.07.2019 року та від 21.11.2019 року, із вказівкою про необхідність врахування та надання аналізу наявному в матеріалах справи висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 2108/е від 14.01.2019 року та вчинення інших процесуальних дій.

Після чого, 13.02.2020 року було проведено допит свідка ОСОБА_17 , а також постановою від 10.03.2020 року призначено судову-медичну експертизу, яка не була проведена у зв`язку з відсутністю реагування заявниці на клопотання експертної установи.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження твердження заявниці, що слідчим не було здійснено жодної слідчої та процесуальної дії в кримінальному провадженні, а також, що ним не виконано жодної вказівки слідчого судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування вживалися всі необхідні заходи з метою виконання вказівок прокурора ОСОБА_18 від 03.12.2020 року, 04.03.2021 року, та процесуального керівника - прокурора ОСОБА_19 від 31.05.2021 року щодо: додаткового допиту свідків, проведення слідчих експериментів за участі свідків, направлення їх на проведення СМЕ; запиту в гуртожиток щодо наявності журналу відвідування та здійснення копії даного журналу; перевірки відеозаписів з камер відео спостереження за наявності; допиту особи, яка перебувала на чергуванні у разі здійснення контролю входу-виходу з гуртожитку; а також виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.09.2021 року (справа 760/15759/21) щодо допиту ОСОБА_6 та в разі необхідності - одночасного допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та інших осіб у даному кримінальному провадженні.

Так, в матеріалах наявні, зокрема: доручення слідчого ОСОБА_5 оперативному підрозділу від 07.12.2020 року, 01.02.2021 року, 07.06.2021 року; відповіді на вказівки прокурорів; повістки про виклики свідків; рапорти старшого оперуповноваженого ОСОБА_20 та слідчого ОСОБА_5 .

З наявних документів слідує, що свідки не можуть з`явитися для повторного допиту за особистих обставин, підтримують раніше надані ними покази. Також, контроль за відвідувачами гуртожитку не ведеться, вхід вільний, прохідної не має, консьєрж чи охорона відсутні.

Крім того, згідно протоколу додаткового допиту потерпілого від 06.01.2021 року ОСОБА_3 вказала про згоду на надання медичної документації працівникам правоохоронних органів для проведення експертиз лише за наявності ухвали суду.

Тобто, такі дії потерпілої очевидно перешкоджають досудовому розслідуванню кримінального провадження, оскільки виконання призначеної постановою слідчого судово-медичної експертизи без необхідної медичної документації не є можливим, а, отже, є наслідком невиконання вказівок слідчих суддів в згаданих вище ухвалах, на яких акцентує увагу заявниця.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що вказані заявницею у поданій скарзі доводи, які зводяться до неповноти проведеного слідчим досудового розслідування та не вчиненням ним ряду слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні, при цьому яких саме, в судовому засідання вказано не було, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань:

а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян;

б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування;

в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

За правилами ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91-93, 110, 219, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 29 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0002742 від 14 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: