Справа №345/2753/17
Провадження № 1-в/345/32/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші подання провідного інспектора Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

в с т а н о в и в:

що провідний інспектор Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернулася з поданням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, мотивуючи тим, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області від 12.01.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. Після набрання вироком законної сили, він надійшов на виконання до органу пробації. У зв`язку з тим, що уповноважений орган з питань пробації не отримав від засудженої документу про сплату визначеної у вироку суду суми штрафу, то працівниками органу пробації було направлено до суду подання про заміну штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 19.09.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено покарання у виді штрафу на покарання у виді 50 годин громадських робіт. Дана ухвала 11.10.2018 прийнята до виконання органом пробації та надіслано виклики ОСОБА_4 до відділу пробації. Однак вказана засуджена на виклики не з`являлась, встановити місце її проживання не представлялось можливим. 28.11.2018 до Калуського ВП ГУНП було скеровано подання для проведення подальших розшукових заходів щодо ОСОБА_4 і 07.12.2018 остання була оголошена в державний розшук. Працівниками органу пробації було вжито всіх необхідних заходів для виконання вироку суду .

Виходячи з наведеного та беручи до уваги, що згідно проведених перевірок, повторних злочинів засуджена ОСОБА_4 не вчинила, вирок стосовно неї не було виконано з дня набрання чинності у строк , що перевищує 2 роки, відповідно до ч.1 ст.80 КК України, засуджена підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій вказує, що подання підтримує, просить задоволити, а розгляд подання проводити без її участі.

Прокурор Калуської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказує, що подання Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 50 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підтримує, просить задоволити, а розгляд подання просить проводити без його участі.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, клопотань чи заяв про відкладення розгляду подання не подала.

Суд, перевіривши матеріали подання, особової справи № 15/18, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку:

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Калуського міськрайонного суду від 12.01.2018 ОСОБА_4 визнано винуватою за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Судом також встановлено, що ухвалою Калуського міськрайонного суду від 19.09.2018, яка набрала законної сили 26.09.2018, замінено засудженій ОСОБА_4 несплачену суму штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.01.2018 за ч.1 ст. 185 КК України, покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин .

Згідно з даними подання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області матеріали початкового розшуку стосовно засудженої ОСОБА_4 передано до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для проведення подальших розшукових заходів.

07.12.2018 ОСОБА_4 була оголошена в державний розшук (ОРС № 132/08/2018).

Згідно з даними вимоги УІАП ГУНП в Івано-Франківській області та відповіді на запит УІАП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 станом на 06.02.2023 до кримінальної відповідальності після постановлення вищевказаного вироку суду від 12.01.2018 не притягувалася.

Даних про те, що ОСОБА_4 притягалась до адміністративної відповідальності за вказаний період до подання не долучено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч.3 ст.80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), а також висновку, викладеного у Постанові Верховного суду від 21 листопада 2022 року у справі № 754/17643/21, провадження № 51-2206км22 ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст.80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Даних про наявність обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_4 за фактом умисного невиконання вироку суду протягом встановленого строку давності матеріали справи не містять.

Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 була засуджена вироком Калуського міськрайонного суду від 12.01.2018 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., яке 19.09.2018 було замінено ухвалою суду на покарання у виді громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 12.02.2018. Таким чином, на даний час закінчився строк давності виконання обвинувального вироку Калуського міськрайонного суду від 12.01.2018.

Оскільки в матеріалах за поданням відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності по ст.389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку, факт ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України та, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд-

ухвалив:

Подання задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Калуського міськрайонного суду від 12.01.2018 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який згідно ухвали суду від 19.09.2018 замінено на 50 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: