Справа № 541/536/23
Провадження № 1-кс/541/222/2023
У Х В А Л А

23 лютого 2023 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 21 лютого 2023 року до ЄРДР за № 0000200за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

22 лютого 2023 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 21 лютого 2023 року, а саме транспортний засіб «Renault Master» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 ; 6 металевих бочок на дерев`яних піддонах об`ємом по 200 л кожна, а саме: чотири з позначенням «САТ» чорно-жовтого забарвлення; одну без позначень синього кольору та одну з позначенням «Valooline», які заповнені рідиною світло-синього кольору, схожою на дизельне пальне, у загальному об`ємі 1 200 л; пластикову пляшку об`ємом 1,5 л зі зразком рідини, схожої на дизельне пальне, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування власником до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2023 року за № 0000200 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 2023 року до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 21 лютого 2023 року близько 17 год 00 хв, в період дії воєнного стану на території України, поблизу 30 свердловини Комишнянського газово-конденсатного родовища, що поблизу с. Зуївці Миргородського району Полтавській області, ОСОБА_7 на автомобілі марки «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив крадіжку дизельного палива об`єм близько 1 т.

21 лютого 2023 року проведено огляд місця події на території свердловини № 30 Комишнянського газово-конденсатного родовища Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» (координати 50.157, 33.739), що поблизу с. Зуївці Миргородського району Полтавської області. В ході даної слідчої дії у приміщенні складу хімреактивів виявлено та в подальшому вилучено транспортний засіб автомобіль «Renault Master» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також виявлені в його багажному відділенні 6 металевих бочок на дерев`яних піддонах об`ємом по 200 л кожна, а саме: чотири з позначенням «САТ» чорно-жовтого забарвлення; одна без позначень синього кольору та одна з позначенням «Valooline». Усі вказані металеві бочки заповнені рідиною світло-синього кольору, візуально схожою на дизельне пальне, у загальному об`ємі 1 200 л. В ході огляду із резервуару на території свердловини відібрано шляхом наливу до пластикової пляшки об`ємом 1,5 л зразок рідини, схожої на дизельне пальне. Перелічені речі за результатами огляду слідчим вилучені.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб «Renault Master» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_6 .

22 лютого 2023 року постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 вилучене майно визнано речовим доказом та передано на зберігання до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область (в тому числі вилучений транспортний засіб із заповненими металевими бочками на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів).

Прокурор зазначив, що арешт вищезазначеного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих та процесуальних дій з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та проведення відповідних експертиз.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив накласти арешт на вказане в клопотанні майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Представник власника транспортного засобу адвокат ОСОБА_4 просив клопотання прокурора задовольнити частково та залишити ОСОБА_6 право користування транспортним засобом. Зазначив, що наразі автомобіль оглянуто, підстави для проведення його експертного дослідження відсутні, тому відсутні підстави для тримання транспортного засобу на штрафному майданчику. Крім зазначеного, просив врахувати, що автомобіль потрібен ОСОБА_6 для задоволення побутових проблем, оскільки він має сім`ю, неповнолітню дитину.

Представник власника металевих бочок з речовиною, схожою на дизельне паливо, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив накласти на транспортний засіб арешт із забороною, в тому числі користування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_6 заїжджав і на інші свердловини з метою вчинення злочину, тому для запобігання інших кримінальних правопорушень транспортний засіб, належний ОСОБА_6 , повинен знаходитись на штрафному майданчику.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

По кримінальному провадженню № 0000200 підозра будь-якій особі на час розгляду клопотання не висувалася, матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, не встановлена, однак, враховуючи, що майно, про арешт якого заявлено клопотання, є речовим доказом по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий суддя вважає, що твердження прокурора про необхідність арешту майна як речового доказу відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, клопотання є цілком вмотивованим і ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, так як у досудового слідства є законні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, слідчий суддя враховує судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, наклавши арешт на металеві бочки, заповнені рідиною світло-синього кольору, схожою на дизельне пальне, пластикову пляшку об`ємом 1,5 л зі зразком рідини, схожої на дизельне пальне, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником, до скасування арешту майна, а також арешт на автомобіль марки «Renault Master» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником цим автомобілем,передавши його на зберігання ОСОБА_6 .

Право користування цим транспортним засобом не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений. Згідно зі ст. 96-1 КК України це майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на: 6 металевих бочок на дерев`яних піддонах об`ємом по 200 л кожна, а саме: чотири з позначенням «САТ» чорно-жовтого забарвлення; одну без позначень синього кольору та одну з позначенням «Valooline», які заповнені рідиною світло-синього кольору, візуально схожою на дизельне пальне, у загальному об`ємі 1 200 л; пластикову пляшку об`ємом 1,5 л зі зразком рідини, схожої на дизельне пальне, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником, до скасування арешту майна.

Визначити місце зберігання вказаного майна територію Миргородського РВП ГУНП в Полтавські області.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження власником тимчасово вилученого майна на автомобіль марки «Renault Master», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .

Передати автомобіль на зберігання власнику.

Зобов`язати ОСОБА_6 за першою вимогою слідчого, прокурора або суду надати вказаний транспортний засіб.

Копію цієї ухвали для виконання направити прокурору, який звернувся з цим клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1