Справа № 331/1941/22
Провадження №1-кп/333/271/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, заявлене у кримінальному провадженні № 0000175 від 22.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Комунарський районним судом м. Запоріжжя розглядається судове кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В межах вищевказаного кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , до 14.04.2023 р., діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі розгляд даної справи перебуває на стадії судового розгляду, здійснюється дослідження доказів, заявлених стороною захисту. В зв`язку зі значним обсягом доказів, необхідністю виклику та допиту заявлених свідків, суд не має можливості розглянути дане кримінальне провадження в строк до 14.04.2023 р.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, ще на 60 днів, посилаючись на те, що ризики того, що обвинувачена може переховуватися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, не зменшилися. Вважає, що враховуючи дані про особу, тяжкість можливого покарання за інкриміновані їй злочини, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам.

Обвинувачена та її захисники заперечували відносно задоволення вищевказаного клопотання прокурора та просила відмовити в його задоволенні, у зв`язку з необґрунтованістю. Вважають ризики заявлені прокурором надумані, обвинувачена раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки та стримуючі фактори, наміру переховуватися чи перешкоджати іншим шляхом кримінальному провадженню не має.

Колегія суддів, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченої, її захисників, дослідивши матеріали судової кримінальної справи, дійшла наступних висновків.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливого тяжкого злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України, які кваліфікуються як:

- закінчений замах на вчинення державної зради у формі переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану;

- закінчений замах на вчинення добровільного зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Санкціями вищевказаних статтей передбачене покарання за інкриміновані злочини лише у вигляді позбавлення волі, а за інкримінований злочин за ч. 2 ст. 111 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, суворість можливого покарання у виді довічного позбавлення волі, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винним, колегія суддів погоджується з прокурором, що продовжує й надалі існувати ризик переховування обвинуваченої від суду. При цьому, слід зазначити, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що обвинувачена має місце проживання на тимчасово окупованій території, зокрема, у м. Бердянськ та Бердянському районі Запорізької області, що може спонукати її переховуватися на такій території, яка на даний час тимчасово не підконтрольна органам державної влади України. Також, враховуючи майновий стан обвинуваченої, яка тривалий час була посадовою особою Бердянської РДА Запорізької області, і на теперішній її повноваження як депутата міської ради не припинені, спрощений порядок перетину кордону України у зв`язку наявністю воєнного стану в Україні, слабкі соціальні зв`язки обвинуваченої на підконтрольній органам влади України території, колегія суддів вважає, що обвинувачена може безперешкодно виїхати за межі України та переховуватися від суду, що стане перешкодою у розгляді кримінального провадження та порушить суспільній інтереси. Заявлена стороною захисту обставина щодо можливості обвинуваченої мешкати в м. Запоріжжі, у родичів, на думку колегії суддів не може гарантувати того, що обвинувачена при першій ж можливості, не виїде на тимчасово окуповану територію, до свого постійного місця проживання, враховуючи незначну відстань м. Запоріжжя до лінії розмежування з тимчасово окупованою територією.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стороною захисту не заявлено обґрунтованих гарантій, які забезпечили належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігли б встановленим судом ризикам.

Медичних протипоказань утриманню обвинуваченої в слідчому ізоляторі, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи тяжкість покарання, передбаченого законом за інкриміновані обвинуваченій злочини, вагомість існуючих, встановлених судом ризиків, які не зникли та не зменшились, особу обвинуваченої, та інші вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що тримання під вартою є в даному випадку найефективнішим запобіжним заходом і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти цим ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченої, в зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З огляду на існування підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, та положення ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 331, 392-395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, а саме: з 04.04.2023 року по 02.06.2023 року.

Ухвала діє до 02.06.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 10.04.2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3