Провадження № 1-кс/756/70/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП-1991» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2021 в рамках кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ТОП-1991», звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000130, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2021.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000130, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч. 1 ст.358 КК України.

Оболонським районним судом м. Києва 16.08.2021 розглянуто клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021, про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, з виробничо-складськими та адміністративними приміщеннями (літера «А») по вул. Сім`ї Шовкоплясів, 6-Б в м. Києві, площею 2461,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на даний час зареєстрована на ТОВ «ТОП-1991» (), та винесено ухвалу по справі № 756/11942/21, якою клопотання задоволено, накладено арешт на приміщення. Накладаючи арешт слідчий суддя зазначив, що вказане приміщення відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, серед іншого, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на приміщення було закрито постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 18.02.2022, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). Разом з тим, при закритті кримінального провадження не було вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 16.08.2021 № 756/11942/21.

Заявник акцентує увагу, що на даний час відсутні підстави для продовження у застосуванні цього заходу, а тому просить скасувати арешт повністю.

До суду 01.02.2023 від СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві надійшли витребувані судом матеріали кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. При цьому, у матеріалах наявна заява, у якій підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Слідчий Оболонського УП ГУНП в м. Києві у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявсь.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявся. При цьому, 19.01.2023 до суду від прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд клопотання в його відсутність, при цьому, зазначає, що кримінальне провадження №0000130 від 04.08.2021 було закрито 18.02.2022, а тому проти задоволення клопотання він не заперечує. 01.02.2023 до суду надійшло клопотання заступника керівника Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_6 про розгляд клопотання без участі представника прокуратури, проти задоволення якого не заперечує.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що учасники справи на засідання не з`явились, то у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021 слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Установлено, що у провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебували матеріали кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2021 у межах кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021 було накладено арешт на нежитлову будівлю, з виробничо-складськими та адміністративними приміщеннями (літера «А») по вул. Сім`ї Шовкоплясів, 6-Б в м.Києві, площею 2461,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на даний час зареєстрована на ТОВ «ТОП-1991» (), шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 від 18.02.2022 кримінальне провадження №0000130 від 04.08.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190, ч. 1 ст.358 КК України, закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальний процесуальний кодекс України 2012 року не передбачає процесуального механізму скасування арешту майна після закриття дізнавачем, слідчим, прокурором кримінального провадження та закінчення досудового розслідування. У слідчого судді відсутні повноваження вирішувати питання про скасування арешту майна після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні. Процедура вирішення скасування арешту майна за межами кримінального провадження чинним кримінальним процесуальним законом не визначена.

Разом з тим, відповідно до висновків щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19, питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у зв`язку з закриттям кримінального провадження, необхідність в арешті майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2021 відпала, заперечення прокурора проти задоволення клопотання відсутні, на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а відтак, клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП-1991» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2021 в рамках кримінального провадження №0000130 від 04.08.2021 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2021 (унікальний №756/11942/21, провадження №1-кс/756/1986/21) у кримінальному провадженні №0000130 від 04.08.2021, на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, з виробничо-складськими та адміністративними приміщеннями (літера «А») по вул. Сім`ї Шовкоплясів, 6-Б в м.Києві, площею 2461,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000), яка на даний час зареєстрована на ТОВ «ТОП-1991» ().

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1