Дата документу 07.03.2023
Справа № 334/6898/21
Провадження № 1-кп/334/223/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00000907 від 02.06.2022 року та № 0000797 від 05.08.2021 року за обвинувачення м

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Слов`янськ, Донецької області, громадянки України, не одруженій, яка не має на утриманні малолітніх дітей, без освіти, офіційно не працевлаштованій, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої:

24.11.2004 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.190, 69, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

18.05.2006 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст. 307, 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

29.08.2006 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.5 ст. 185. ч.2 ст.186. ч.4 ст. 187, ст. 69. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

23.02.2010 Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ст.395 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 600 грн.;

17.03.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік;

21.12.2011 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.187, 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

21.10.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, 75 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Руставі», яка розташована по вулиці Руставі у місті Запоріжжі, шляхом обману ОСОБА_5 , з якою раніше знайома не була, заволоділа мобільним телефоном «Realme СЗ РМХ 2020», вартістю 3255 гривень 50 копійок, який належить останній.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим довела свій злочинний умисел до кінця та спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, та від 17.05.2022 №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, та від 12.08.2022 №573/2022, затверджений Законом України від 17.08.2022 №2500-ІХ) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022, остання, будучи раніше неодноразово притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та повторно вчинила новий умисний корисливий злочин.

29.05.2022 року о 16:30, знаходячись на вулиці Академіка Олександрова навпроти будинку № 1 в місті Запоріжжі, скориставшись непритомним станом ОСОБА_6 , якій раптово стало зле, таємно викрала у останньої мобільний телефон Xiaomi "Redmi 9С", вартістю 3 883, 33 грн, після чого, використовуючи встановлений у викраденому мобільному телефоні інтернет-банкінг "Приват24", дистанційно отримала доступ до рахунку ОСОБА_6 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та прив`язаної до неї карти № НОМЕР_1 , з якої протягом наступної доби таємно викрала грошові кошти в сумі 40 790 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 44 623,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинених злочинах визнала повністю, щиро покаялася у вчиненні інкримінованих злочинів, підтвердила обставини злочинів, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах та надала наступні покази.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що 03.08.2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, вона знаходилась на зупинці громадського транспорту «Руставі», побачила ОСОБА_5 , яку раніше не знала та попросила її дати їй телефон, щоб викликати таксі. Та їй дала телефон, вона викликала таксі та поїхала. На наступний день, вона цей телефон продала, а грошові кошти залишила собі.

29.05.2022 року вона познайомилась з ОСОБА_6 на кладовище. Остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, їй було дуже зле. Вона, скориставшись непритомним станом ОСОБА_6 , взяла її мобільний телефон Xiaomi "Redmi 9С", вартістю 3 883, 33 грн, після чого, використала встановлений у телефоні інтернет-банкінг "Приват24", отримала доступ до рахунку ОСОБА_6 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та прив`язаної до неї карти № НОМЕР_1 , з якої протягом наступної доби зняла грошові кошти в сумі 40 790 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суд/ з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно 5 нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала провину та підтвердила обставини вчинення злочинів. Одночасно зазначила, що докази її вини добуті під час досудового розслідування визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Визнання вини ОСОБА_4 є послідовним, логічним і не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення. добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою винуватість, підтвердила викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КІІК України.

При цьому, судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали заяви, що просять розглядати справу за їх відсутності, покарання залишають на розсуд суду.

Кваліфікуючи дії обвинуваченої, суд вважає доведеною у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому в умовах воєнного стану та її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу винної, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини справи.

Суд також враховує, що у постанові від 10 липня 2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро розкаялася у вчинених злочинах, активно сприяла розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини справи, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, суд доходить до висновку, що обвинуваченій слід обрати покарання в межах санкції статей, за якими вона притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ч. 1ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також із матеріалів справи вбачається, що підсудна ОСОБА_4 останнього разу була судима 21.10.2021 Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України вона звільнена від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку 1 рік. При цьому судом встановлено, що злочини по цій кримінальній справі ОСОБА_4 вчинила в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому підсудній необхідно призначити покарання за правилами, які встановлені ст.71 КК України.

До вступу вироку в законну силу, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу, оскільки, протягом судового розгляду справи, вона сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки.

Щодо перебування обвинуваченої ОСОБА_4 у розшуку, суд не бере до уваги, оскільки остання змінила місце свого мешкання у зв`язку з військовою агресією на території України.

Цивільні позови у справі не заявлені.

Судових витрат немає.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності дост.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,373,374,392-396 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Слов`янськ, Донецької області, громадянки України, не одруженій, яка не має на утриманні малолітніх дітей, без освіти, офіційно не працевлаштованій, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначивши їй покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково, у виді шести місяців позбавленні волі, приєднати невідбуте покарання, яке було призначене ОСОБА_4 за попереднім вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 жовтня 2021 року і остаточно визначити їй строк відбування покарання у виді п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1