Провадження № 1-кс/761/8239/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124 від 09.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124 від 09.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 09.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області діє ряд підприємств, зокрема компанія «СIVITO», через які здійснюється протиправна діяльність, пов`язана з незаконним переправленням осіб - іноземців через державний кордон України, які в подальшому на підставі фіктивних дозволів на працевлаштування, зайняття волонтерською діяльністю або укладання фіктивних шлюбів, легалізуються на території України або намагаються незаконним шляхом поза пунктами пропуску потрапити до країн Європейського Союзу, використовуючи західні ділянки державного кордону.

Безпосередньо до вчинення даного кримінального правопорушення причетна, серед інших: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка займається пошуком та підбором жінок - громадян України для укладання фіктивного шлюбу за грошову винагороду з метою легалізації в Україні.

06.04.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання працівниці міграційної компанії «СІVІТО» ОСОБА_6 , виявлено та вилучено: мобільний телефон Іphone X ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою «Водафон» та планшет марки HUAWEI, модель BG2-W09, які належать ОСОБА_6 .

Після проведення обшуку вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, яке самостійно та в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для документування протиправної діяльності осіб та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, зазначив, що майно вилучено в ході проведення обшуку, має значення для встановлення обставин у справі та визнано речовим доказом, наразі є необхідність у проведенні експертиз з вказаним майном.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі. Зазначив, клопотання є необґрунтованим, прокурором пропущений строк для подачі клопотання. Також вказав, що при проведенні обшуку, ОСОБА_6 надавала слідчим доступ до телефону та планшету. При цьому, техніка була вилучена 06.04.2023 року, а до слідчого судді прокурор звернувся з клопотанням лише 11.04.2023, тому вважає, що в органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду вилученого телефону та планшету. Окрім цього зазначив, що ОСОБА_6 має на утриманні двох дітей, заборона в користуванні вилученою технікою є не співмірною, оскільки в особи відсутні кошти для придбання нових. На обґрунтування своїх доводів долучив відповідні документи.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені сторонами документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001124 від 09.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: що на території м. Києва та Київської області діє ряд підприємств, зокрема компанія «СIVITO», через які здійснюється протиправна діяльність, пов`язана з незаконним переправленням осіб - іноземців через державний кордон України, які в подальшому на підставі фіктивних дозволів на працевлаштування, зайняття волонтерською діяльністю або укладання фіктивних шлюбів, легалізуються на території України або намагаються незаконним шляхом поза пунктами пропуску потрапити до країн Європейського Союзу, використовуючи західні ділянки державного кордону.

27.03.2023 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення інформації, яка знаходиться на електронних інформаційних системах та їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, програмно-керованих пристроях для обробки інформації /комп`ютерах, ноутбуках, планшетах, тощо/, які є знаряддям для користування хмарним сервісом «Бітрікс», що використовується для організації незаконної роботи компанії та документів, які свідчать про незаконну діяльність міграційної компанії «Civito» щодо оформлення неправдивих документів клієнтам міграційної компанії «Civito», а саме працевлаштування іноземців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території України.

06.04.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання працівниці міграційної компанії «СІVІТО» ОСОБА_6 , виявлено та вилучено: мобільний телефон Іphone X ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою «Водафон» та планшет марки HUAWEI, модель BG2-W09, які належать ОСОБА_6

06.04.2023 року постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області вилучене під час проведення обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001124.

У вказаному кримінальному провадженні 06.04.2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Доводи представника власника майна щодо порушення прокурором строків для звернення до слідчого судді з клопотанням, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання 06.04.2023 слідчим вилучено майно та 08.04.2023 засобами поштового зв`язку направлено до суду, тобто в строк, що відповідає вимогам ст.116 та абз. 2 ч.5 ст.171 КПК України.

Посилання представника власника щодо необґрунтованості клопотання слідчий суддя також вважає неспроможними, оскільки як з матеріалів клопотання вбачається про належність вилученого майна до речових доказів, так і прокурором доведено вказані обставини в судовому засіданні.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001124 від 09.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 06.04.2023 під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно,а саме на: мобільний телефон Іphone X ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім картою «Водафон» та планшет марки HUAWEI, модель BG2-W09, які належать ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя