Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000280 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 1 вересня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

До Іванківського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період з 22 години 2 квітня 2022 року по 13 годину 3 квітня 2022 року він, перебуваючи разом з ОСОБА_9 у будинку АДРЕСА_1 , після спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_9 не менше 5 ударів кулаками в обличчя, голову і по тулубу, виштовхував з будинку. Вказаними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму у вигляді субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів у правій півкулі головного мозку, крововиливи у м`які тканини голови, множинні садна та синці на голові, тулубі, лівому передпліччі, в тому числі тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_9 настала на місці події внаслідок здавлювання головного мозку субдуральною гематомою після отриманої закритої черепно-мозкової травми.

Ухвалою підготовчого судового засідання Іванківського районного суду Київської області від 01.09.2022 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Цією ж ухвалою за наслідками розгляду клопотання прокурора ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів по 31.10.2022 включно.

Зі змісту апеляційної скарги та доповнень до неї обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він просить вказану ухвалу суду скасувати.

Про незаконність ухвали, на думку обвинуваченого, свідчить недотримання судом строку призначення судового розгляду, визначеного ст.316 КПК України, ненадання прокурором довіреності на представництво інтересів прокуратури, як це передбачено Цивільним кодексом України, присутність у залі під час підготовчого судового засідання свідків обвинувачення. Одночасно з цим зазначає про вчинення головуючим - суддею ОСОБА_10 , захисником ОСОБА_11 , з яким він не укладав договір, та слідчими кримінальних правопорушень і про те, що головуючий повинен був заявити собі самовідвід, оскільки він, потерпіла та свідки у кримінальному провадженні мають однакове прізвище. При цьому на доводи про незаконне вилучення за місцем його проживання в будинку АДРЕСА_1 документа, який посвідчує, що він може бути поштмейстером Всесвітнього поштового союзу, а відтак, є недоторканим, слідчі та суд увагу не звернули.

Також ОСОБА_8 вказує на незаконність ухвали Іванківського районного суду Київської області від 09.08.2022, на підставі якої його нібито було викрадено і поміщено в слідчий ізолятор, чим вчиненого кримінальне правопорушення, про відсутність повноважень у головуючого, оскільки Іванківський районний суд Київської області знаходиться в стадії припинення, фальсифікацію кримінального провадження та завідомо неправдиві показання процесуального керівника - прокурора ОСОБА_12 .

Крім того, обвинувачений просить: скасувати ухвали Іванківського районного суду Київської області від 09.08.2022, 24.10.2022; внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, вчинені суддею ОСОБА_10 , прокурором, захисником, слідчими, а також про кримінальні правопорушення за фактами викрадення у нього документа, розкрадання гуманітарної допомоги; негайно звільнити його з-під варти; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 млн грн; повідомити Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про порушення його основоположних прав і свобод; надати йому охорону; принести перед ним вибачення з використанням соціальних мереж та друкованих засобів масової інформації; ухвалою суду зобов`язати працівників Вишгородського РУП № 1 ГУНП в Київській області повернути йому вилучені речі; закрити кримінальне провадження щодо нього та повернути його на досудове розслідування, тощо.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України в редакції, чинній на момент постановлення ухвали судом першої інстанції, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про те, що не відпали ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків у місці проживання, а також його вік і стан здоров`я.

Також суд взяв до уваги, що на території України введено воєнний стан, що додатково підтверджує, що ризики продовжують існувати, і те, що потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні не допитувалися.

Звертає колегія суддів увагу і на те, що під час досудового розслідування до ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 09.08.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він залишив місце проживання, чим порушив умови обраного раніше запобіжного заходу.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що вказані раніше ризики не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою. А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Визначаючи дату судового розгляду, суд керується, серед іншого, навантаженням, а тому призначення судового розгляду пізніше ніж через десять днів після постановлення ухвали про його призначення не свідчить про незаконність судового рішення. До того ж, ОСОБА_8 має право оскаржити вказану ухвалу виключно в частині продовження йому строку тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

У зв`язку з цим посилання в апеляційній скарзі на відсутність у прокурора довіреності на представництво юридичної особи не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

З приводу тверджень про однакове прізвище головуючого та інших учасників судового провадження колегія суддів зауважує, що сама по собі ця обставина, враховуючи поширеність прізвища, не може викликати жодних сумнівів у неупередженості суду, а тим більше бути підставою для самовідводу. Водночас, у разі наявності у ОСОБА_8 даних про те, що вказані особи є близькими родичами або членами сім`ї, він може скористатись своїм правом на заявлення відводу.

У суду апеляційної інстанції відсутні дані про те, хто був присутній під час підготовчого судового засідання. Однак присутність свідків обвинувачення, враховуючи те, що згідно з ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито, і що ці особи не допитувалися, ніяким чином не впливає на законність ухвали.

Безпідставними є і доводи ОСОБА_8 на недотримання адвокатом ОСОБА_11 вимог закону, оскільки адвокат здійснював його захист не на підставі договору, на підставі доручення Регіонального центру за надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області.

Відомості про Іванківський районний суд Київської області містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з цим лише інформація про те, що юридична особа перебуває в стадії припинення, не дає підстав вважати, що судді цього суду не можуть здійснювати правосуддя.

Також не знайшли свого підтвердження посилання обвинуваченого на наявність у нього особливого статусу, який слугує гарантією його нібито недоторканості.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

Що стосується вимог ОСОБА_8 про скасування інших ухвал суду, то вони задоволені бути не можуть, оскільки суд апеляційної інстанції у цьому судовому провадженні переглядає виключно ухвалу підготовчого судового засідання Іванківського районного суду Київської області від 01.09.2022 в частині продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений не позбавлений можливості оскаржити в апеляційному порядку інші ухвали суду шляхом подання окремих апеляційних скарг, а не доповнень до апеляційної скарги на це судове рішення, звернутися до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Решта ж апеляційних вимог виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції як у цьому судовому провадженні, так і взагалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 1 вересня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_3