Справа № 456/4000/21
Провадження № 1-кп/456/81/2023
ВИРОК

іменем України

21 березня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000309 від 14.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2021 року, близько 00.45 годин, ОСОБА_3 , знаходячись у внутрішньому дворі магазину-кафе «Продукти», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий Львівської області , де між ним та ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , умисно завдав ОСОБА_9 один удар в праву навколо орбітальну ділянку голови, внаслідок чого останній впав на землю на спину та вдарився потилицею об бетонне покриття, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді перелому основи та склепіння черепа, епідуральної гематоми справа, набряку головного мозку, дислокаційного синдрому (по шкалі Глазго 4 бали), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як таке, що є небезпечним для життя в момент заподіяння і в даному випадку знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , по пред`явленому обвинуваченню винним себе визнав частково. Зокрема показав, що з потерпілим ОСОБА_9 до події не був знайомий. На той час, в нього народилась друга дитини, в сім`ї було скрутне матеріальне становище, а тому разом з друзями поїхали в м. Стрий на тимчасові підробітки, зокрема штукатурили багатоповерхові будинки. Ввечері, того дня повернулись з роботи та сіли вечеряти. До нього, погостювати приїхали товариші. Він алкоголю в той вечір не вживав,оскільки наступного ранку обіцяв дружині приїхати до додому. Після вечері, хтось з хлопців запропонував сходити в нічний магазин «Кнайпа», випити кави. В магазин пішли вчотирьох, він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та його товариш ОСОБА_12 , прізвища якого не пригадує. На вулиці в дворі магазину, зустріли компанію хлопців, які стояли за столиком та вживали алкоголь, привітались з ними, та про щось розмовляли. В ході розмови, почали обговорювати «боротьбу на руку» та хто сильніший і потерпілий ОСОБА_9 , запропонував йому поборотись на руку. Він переміг потерпілого, що того дуже обурило, та той почав нагнітати, через, що в них виникла словесна суперечка, яка переросла в шарпанину, та він штовхнув ОСОБА_9, від чого потерпілий впав на землю на сідниці, хлопці

допомогли йому піднятись. Після чого, ОСОБА_11 , зробив ОСОБА_9 зауваження, щоб той його ( ОСОБА_3 ) не ображав, бо він являється учасником бойових дій, що ще більше завело ОСОБА_9 та потерпілий почав заперчувати, що він є учасником бойових дій, «щоб подивився на себе, який він учасник бойових дій», все це супроводжувалось нецензурною лайкою. Товариші, які були за столиком з ОСОБА_9 в цей час, вийшли з подвір`я та покликали за собою ОСОБА_9, зважаючи на його стан (алкогольного сп`яніння) просили його йти додому, однак він відмовився. Вони з товаришами, також направились до виходу з подвір`я магазину, попереду йшов ОСОБА_11 , а він позаду, в цей час, ОСОБА_9 зняв зі спини наплічник, та почав ще голосніше погрожувати йому, та обзивати, що його дуже обурило, а тому він повернувся підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому один удар правою рукою в обличчя, від чого той впав на спину. Він намагався підняти потерпілого, але той не вставав, тоді повернувся ОСОБА_11 та вони удвох припідняли ОСОБА_9 та посадили його вперши спиною до огорожі, при цьому потерпілий щось бурмотав собі під ніс. Крові чи видимих ушкоджень на лиці чи голові потерпілого не було. ОСОБА_9 не просив про допомогу, а тому вони його так і залишили та повернулись додому. Коли вони прийшли, хлопці вже спали, та вони також лягли спати. Прокинувшись зранку, він за кермом автомобіля поїхав додому в с. Небіжка Волинської області. Наступного дня йому зателефонували працівники поліції та сказали, щоб він очікував їхнього приїзду. Чому вдарив, а не відштовхнув потерпілого не може пояснити. Також, зауважив, що в період з 22.04.2013 по травень 2015, проходив військову службу в зоні бойових дій, був безпосереднім учасником боїв в Дебальцево, де був поранений, при цьому повернувся і вивіз з «дебальцівського котла» близько 30 військовослужбовців, за що був нагороджений відзнаками Президента України. В тих боях загинуло немало його побратимів, а тому не стримав своїх емоцій, після того як потерпілий почав заперечувати його участь у війні та ще й ображати його за це. Однак, розкаюється в тому, що трапилось, просить вибачення в рідних та просить його суворо не карати. Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму 100 000 грн.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожен наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що загиблий ОСОБА_9 являється її чоловіком, вони проживали разом за адресою АДРЕСА_4 . Того дня зранку, як звичайно, чоловік пішов на роботу. Протягом дня з ОСОБА_9 не спілкувалась, зателефонувала близько 18 год., та він сказав, що вже повертається додому. Близько 19 год., зідзвонились ще раз, чоловік повідомив, що перебуває в магазині «Кнайпа» і скоро буде. Оскільки чоловік не повернувся ще за годину, вона телефонувала знову, однак спочатку ОСОБА_9 не брав слухавку, а потім з абонентом вже був відсутній зв`язок. Близько 21 год., їхній син на її прохання, заходив в магазин «Кнайпа», однак чоловіка там не було. Поганих передчуттів в неї не було, а тому лягла спати, знаючи що в ОСОБА_9 є дублікат ключів від вхідних дверей. Коли прокинулась зранку і побачила, що ОСОБА_9 не має, почала телефонувати знайомим і близьким, але нічого не довідалась. За деякий час приїхали працівники поліції і повідомили, що чоловіка побили і він в лікарні. За декілька днів ОСОБА_9 помер, так і не прийшовши до свідомості. Цивільний позов підтримує в частині моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., що на її думку частково покриє страждання від втрати чоловіка, та втрати сином батька. Матеріальна шкода їй відшкодована. Просить обвинуваченого за смерть чоловіка покарати суворо.

Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні, пояснила, що працює продавцем магазину «Кнайпа». Того дня, зранку о 08.30 год. заступила на роботу. Магазин працює цілодобово, однак о 23.00 год. двері магазину зачиняються та реалізацію товарів, вони здійснюють через віконце в дверях. Вночі вона на вулицю не виходила і нічого не бачила. Зранку наступного дня близько 07.00 год. підійшов двірник і повідомив, що в них на сходах лежить якийсь чоловік і можливо йому потрібна допомога, коли вона вийшла на вулицю, побачила, що на сходах позаду їхнього магазину лежить хлопець, в якому опізнала одного з їхніх клієнтів на ім`я ОСОБА_9 , після чого відразу викликала швидку допомогу. Видимих побоїв чи слідів крові на потерпілому не бачила, однак коли хлопця забрала швидка, на сходах залишилось декілька крапель бурого кольору та неподалік розбиті окуляри. ОСОБА_9 того вечора після 23 год., заходив в магазин, придбав пачку

сигарет та пішов, чи був він в стані сп`яніння не може сказати. Також пригадує, що вночі в магазин заходив, хлопець ромської національності, який повідомив, що на сходах біля магазину, спить п`яний, однак вона на вулицю не виходила, оскільки боялась. Зауважила, що на магазині є камери зовнішнього відеоспостереження, але до таких вона доступу немає, та не могла в ночі подивитись, що відбувається на вулиці. Чи заходив тієї ночі в магазин обвинувачений не пригадує.

Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні, пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 його товариш. На той час він, ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 приїхали в м. Стрий, на тимчасові роботи та разом проживали на орендованій квартирі. Того вечора, повернувшись з роботи, сіли вечеряти, до них погостювати приїхали знайомі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . Не заперечив того, що під час вечері трохи випили, він пив пиво, хлопці пили горілку. Що саме і скільки випив ОСОБА_3 , не пригадує. Близько 23.00 год., він пішов спати, що відбувалось далі йому невідомо. Зранку наступного дня він прокинувся близько 07.00 год. та разом зі ОСОБА_10 пішли на роботу, решта хлопців ще спали. Близько обіду, до них на об`єкт приїхали працівники поліції і повідомили про бійку ОСОБА_3 з кимось з місцевих. Більше про події тієї ночі йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 його товариш, з яким на той час перебували в м. Стрий на тимчасових заробітках. Того вечора, близько 17.00 год. вони повернулись з роботи та сіли вечеряти. До ОСОБА_3 , приїхали в гості товариші, та під час вечері вони трохи випили. Близько 23.00 год., хтось з хлопців запропонував піти в нічний магазин випити кави. Пригадує, що коли прийшли в магазин, то двері вже були зачинені, через віконце, придбали каву і воду та ще якісь продукти, чи купляв хтось алкоголь не пам`ятає. На вулиці в дворі магазину, зустріли потерпілого і ще двох хлопців, та про щось розмовляли, а потім почали сперечатись, що переросло в шарпанину ОСОБА_3 з потерпілим, в ході якої ОСОБА_3 штовхнув потерпілого і той впав на сідниці, вони допомогли йому піднятись і розборонили їх. Після чого він взяв пакет з придбаними продуктами і повернувся на квартиру та ліг спати. Поблизу магазину залишились ОСОБА_3 , ОСОБА_11 і потерпілий. Зранку прокинувшись, вони з ОСОБА_19 пішли на роботу, хлопці ще спали. Близько обіду на роботу підійшов ОСОБА_11 , і розповів, що тієї ночі між ОСОБА_3 та потерпілим ще був конфлікт, під час якого ОСОБА_3 , вдарив потерпілого від чого той впав на землю, вони його підняли, потерпілий щось бурмотів, вважаючи, що з ним все добре, вони його залишили. За деякий час, до них приїхали працівники поліції та запитали де ОСОБА_3 , оскільки він побив хлопця. Коли вони, повернулись на квартиру ОСОБА_3 , вже не було, ті хто залишились, сказали, що він поїхав додому в с. Небіжка. Зауважив, що коли вони зустріли тих хлопців, поблизу магазину, вони випивали і на його думку потерпілий був п`яний.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснив, що являється товаришем ОСОБА_3 .. Того вечора вони повернулись з роботи. До ОСОБА_3 приїхали двоє товаришів та вони разом сіли вечеряти та пили пиво. ОСОБА_3 алкоголю практично не вживав, оскільки зранку за кермом мав намір їхати додому, наскільки пригадує, випив пиво та шклянку горілки. Після вечері, вчотирьох він, ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (товариш, який приїхав до ОСОБА_3 ) вирішили піти в магазин, випити кави. Двері магазину були зачинені, через віконце придбали чотири кави, алкоголю не брали. Поруч за столиком стояли троє хлопців і здається пили пиво. ОСОБА_3 та ОСОБА_12 підійшли до тих хлопців та про щось розмовляли, спочатку все було спокійно, потім почали «боротись на руку» і між ОСОБА_3 та потерпілим виникла суперечка та штовханина, в ході чого ОСОБА_3 штовхнув потерпілого від чого той впав на сідниці. Вони допомогли йому піднятись, однак потерпілий почав обурюватись і продовжував провокувати ОСОБА_3 на конфлікт. ОСОБА_10 на той час вже пішов додому, він також направився до виходу з двору, ОСОБА_3 йшов позаду, потерпілий продовжував кричати погрози їм вслід, та коли він повернувся потерпілий вже лежав на землі. Він підійшов і намагався його підняти, той лежав на спині, очі були закриті і щось про себе бурмотів. Вони підняли потерпілого і посадили, а самі пішли додому. В дворі не залишилось нікого, окрім потерпілого. Від чого саме потерпілий впав він не бачив, не бачив щоб ОСОБА_3 бив чи штовхав потерпілого. Вночі коли повернулись на квартиру всі вже спали, а тому нікому нічого не розповідали. Наступного дня зранку, прокинувшись, він пішов на роботу де вже були ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , яким розповів про обставини події тієї ночі.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснив, що працює фельдшером виїзної бригади екстреної медичної служби підстанції Стрий. Тієї ночі, під ранок поступило

повідомлення від диспетчера і вони виїхали на вул. Нижанківського в м. Стрий. На місці їх зустріли троє осіб, та показали чоловіка, який лежав на сходах поблизу магазину. Чоловік був без свідомості, серцебиття і дихання прослуховувалось. На місці в потерпілого діагностовано травму голови, ссадно на скроні, при натисканні на потиличну ділянку потерпілий реагував на больовий ефект. Підтвердив, що в того хлопця, на одній нозі взуття не було. Виглядало так, що чоловіка на сходи хтось положив, так як сходи ребристі і лежати на них незручно.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем анестезіологом Стрийської ЦРЛ. В ніч з 13.05.на 14.05.2021, він заступив на чергування по лікарні. Близько, 06.15 год. в приймальний покій був доставлений пацієнт у важкому стані. Чоловік відразу був переведений на штучну вентиляцію легень. На тім`яній ділянці з правої сторони було діагностовано розсічення близько 3 см, слідів крові не було. При поступленні пацієнту поставлено діагноз «Кома-2», неконтактний, рефлекси часткові. Після огляду, особу відразу перевели в реанімаційне відділення. Не пригадує чи в подальшому брав участь в лікуванні пацієнта. Аналіз на етанол йому невідомий.

Свідок ОСОБА_33 в суді пояснив, що в той вечір він зі своїми товаришем ОСОБА_34 , випивали біля магазину «Смерічка», що в мікрорайоні Новий Світ м. Стрий, куди за якийсь час підійшли двоє хлопців одного з яких він знав, це був ОСОБА_9 , з якими разом трохи випили, а потім вони кудись пішли. Оскільки магазин зачинявся, тому вони з ОСОБА_34 перейшли неподалік, до нічного магазину «Кнайпа», де ще замовили горілки, за якийсь час до них знову підійшов ОСОБА_9 . Біля магазину були, ще якійсь хлопці, однак очевидцем конфлікту він не був. Випивши ще трохи та почуваючи себе недобре, пішов додому. Обвинуваченого не пригадує.

ОСОБА_34 будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що того вечора 14.05.2021, він разом з ОСОБА_37 , вживали алкоголь в магазині «Смерічка», що в мікрорайоні «Новий світ» м. Стрий. За деякий час до них підійшли двоє хлопців, один, раніше знайомий йому ОСОБА_9 , з якими вони ще випили горілки. Потім ті хлопці кудись пішли, а вони, оскільки магазин зачинявся, перейшли до нічного магазину «Кнайпа», де продовжили вживати алкоголь. За деякий час до них знову підійшов ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), який був добряче напідпитку. Опісля, до магазину підійшло троє хлопців віком 30-35 років, та вони про щось розмовляли з ОСОБА_9. Під час розмови, ОСОБА_9 , запропонував одному з них «поборотись на руку». Він з ОСОБА_37 в цьому участі не брали, і за декілька хвилин пішли додому. ОСОБА_9 , зважаючи на його стан, також пропонували йти додому, однак він відмовився. В їхній присутності, хлопці не бились.

Свідок ОСОБА_41 , в судовому засіданні, пояснив, що працює охоронником на фірмі, неподалік нічного магазину «Кнайпа». Тієї ночі, близько 00.30 год., він зайшов в магазин і побачив чоловіка, який лежав на сходах біля магазину, на правій стороні. Видимих побоїв на чоловіку не було. Він намагався його розбудити, той поворухнувся, але не встав, а тому він його залишив. Зранку біля 06.00 год., напарник покликав його до магазину «Кнайпа», повідомивши, що на сходах лежить чоловік можливо помер, коли він підійшов, то побачив того самого хлопця, а тому попросив продавця магазину, викликати швидку допомогу. Звечора він продавцю про того хлопця нічого не говорив. Наскільки пригадує вночі чоловік був обутий, а зранку одна нога була без взуття.

Будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_42 пояснив, що тієї ночі близько 03.00 год., він зайшов в магазин «Кнайпа», що на вул. Нижанківського в м. Стрий, щоб розміняти 200 грн.. Коли виходив з магазину, побачив, що збоку на сходах лежить чоловік. Він намагався його розбудити, але той не відреагував, виглядало так, що «спить п`яний», а тому швидку допомогу він не викликав. Слідів побоїв чи крові, також не бачив. Біля чоловіка лежав рюкзак, який він викрав, та за що на даний час поніс кримінальну відповідальність. Разом з ним до магазину прийшов ОСОБА_43 , але до хлопця той не підходив. В магазин він не заходив, спілкувався з продавцем через віконце, з дверей магазину, сходів не видно, а тому продавець не могла бачити того чоловіка. Виглядало так, що хлопець сидів на сходах, а потім приліг, його тулуб був на сходах, а ноги на землі. З магазину, він пішов до своєї знайомої ОСОБА_44 , якій повідомив, що біля магазину лежить мабуть п`яний хлопець, в якого він викрав рюкзак. ОСОБА_44 попросила показати де саме лежить той хлопець і він привів її до магазину, хлопець лежав на тому ж місці,

він знову порухав його за плече, але той не відреагував. Після чого, ОСОБА_44 , почала шукати по кишенях в хлопця цінні речі, а він розвернувся і вийшов з подвір`я.

Свідок ОСОБА_45 в суді пояснив, що тієї ночі, близько 05.00 год. до ОСОБА_44 , зайшов ОСОБА_46 , який заборгував йому 100 грн., але оскільки в нього було 200 грн., а тому вони пішли в нічний магазин, розміняти куп`юри. ОСОБА_46 пішов в магазин, а він очікував на вулиці. При виході, ОСОБА_46 , побачив чоловіка та пішов до нього, коли повернувся сказав, що чоловік храпить і не встає. Оскільки гроші їм не розміняли, вони повернулись, попросити ОСОБА_44 , яка була знайома з продавцями, розміняти їм кошти. Повернувшись в магазин, ОСОБА_46 та ОСОБА_44 знову підійшли до того чоловіка і ОСОБА_44 , наскільки він зрозумів викрала в нього кросівки, брелок і банківські картки, але він на неї накричав і вона повернула все назад. Він до чоловіка не підходив, бачив його здалеку.

Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні пояснив, що того вечора, точної години не пригадує, разом зі своїм племінником, якому 9 років, пішли в магазин «Кнайпа», що на вул. Нижанківського в м. Стрий. Коли заходили в магазин, звідти виходили троє хлопців. Зайшовши на подвір`я магазину, побачив, що неподалік біля сходів, на землі лежав чоловік. Він підійшов до нього, порухав його за плече, але чоловік тільки щось пробурмотів, однак не встав, через що він зрозумів, що йому необхідна допомога, а тому підійшов до віконця магазину і сказав продавцю викликати швидку допомогу, але та відмовилась, відповівши, що їй не потрібні неприємності. Тому він, придбав в магазині, пачку сигарет і пляшку горілки і пішли додому. Здається в того хлопця була розбита голова, бачив на тілі та одязі сліди крові. Він не намагався, підняти того хлопця і при ньому той не вставав.

Свідок ОСОБА_48 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 його товариш, на той час разом, перебували в м. Стрий, на тимчасових підробітках. Того вечора, повернулись з роботи та сіли вечеряти. Окрім них двох, в квартирі були ОСОБА_49 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 прізвища якого не пригадує. Під час вечері він вживав алкоголь та був досить випивший, що саме і скільки пив ОСОБА_3 не бачив. За столом, в них з ОСОБА_3 , виникла суперечка та шарпанина, після чого він вийшов на вулицю, трохи заспокоївся, повернувся в квартиру та пішов спати, хлопці ще залишались на кухні. Коли прокинувся на наступний день, в квартирі нікого не було. Після обіду, до них на квартиру приїхали працівники поліції і повідомили про подію, що трапилась біля магазину «Кнайпа».

Оцінюючи показання свідків суд надає їм віри та вважає їх правдивими,оскільки вони не заперечуються обвинуваченим, доповнюються іншими доказами по справі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_51 , лікар судово-медичний експерт КЗ ЛОР ЛОБ СМЕ, показав, що саме ним проводилась основна і додаткова судово-медична експертиза трупа потерпілого ОСОБА_9 .. Під час дослідження, а саме розтину в потерпілого не підтвердився, попередній діагноз забій органів грудної клітки та черевної порожнини. При цьому було діагностовано, синець під правим оком, який утворився від удару. Вказав, що при первинному огляді в приймальному покої, синця під оком могло і не бути, оскільки огляд мав місце через 5-6 год. після події, а тому могло бути виключно незначне почервоніння, яке за декілька днів посиніло. Зауважив, що будучи учасником слідчої дії, відтворення обстановки та обставин події, встановлено, що потерпілому був нанесений удар рукою в область голови, а тому й вказав, що «синець від удару». Окрім того, в потерпілого діагностовано два переломи черепа, які між собою не з`єднуються. Тілесне ушкодження у вигляді перелому в ділянці передньої черепної ямки, могло бути спричинено, сильним ударом в праву навколо орбітальну ділянку голови. А перелом задньої черепної ямки, міг утворитись від контакту з тупим твердим предметом, не виключено від падіння з висоти власного росту. В подальшому, при дослідженні основи черепа, ним виявлено, дугоподібний перелом в ділянці передньої черепної ямки (спричинений ударом), що мало наслідком крововилив в праву півкулю м`яких оболонок головного мозку. А епідуральна гематома, утворилась вже від падіння і удару потилицею об тверду поверхню. Тобто, смерть потерпілого могла наступити і від удару в праве око, що потягнуло за собою перелом черепа з крововиливом, оскільки такі ушкодження, кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження по небезпеці для життя в момент заподіяння. В подальшому, від падіння та удару головою (потилицею) об тверду поверхню, відбувся ще один перелом черепа з крововиливом, які наклались на первинні крововиливи, а тому остаточно розмежувати, який саме крововилив від якого удару

(контакту) неможливо. Однак з впевненістю можна сказати, що переломи передньої і задньої частини черепа відбулись в короткий проміжок часу між собою. Крововилив під м`які оболонки мозку в праву півкулю, міг бути й через те, що потерпілий, довгий час лежав на правій стороні, а тому кров зібралась саме з того боку.

Зауважив, що на момент поступлення ОСОБА_9 у лікарню, у зв`язку з тим, що пройшов певний проміжок часу та відбулось нашарування крововиливів один на одного, була відсутня можливість з точністю відповісти на запитання який саме крововилив від якого удару (контакту) утворився.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 14.05.2021 р. з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто двір магазину-кафе « Продукти », що по вулиці Нижанківського, 22 в м. Стрий , де був виявлений потерпілий ОСОБА_9 , звідки окрім іншого було вилучено сліди РБК зі сходів де лежав потерпілий та з асфальтного покриття, а також лінзи від сонцезахисних окулярів (т.2 а.с. 46-57).

- протоколом огляду предмету від 15.05.2021р. згідно якого було оглянуто компакт диск із файлами відеозапису події, які зафіксували камери відеоспостереження торгового залу магазину «Кнайпа», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий Львівської області (т.2 а.с. 58);

- відеозаписом на якому зафіксовані події, що мали місце в ніч на 14.05.2021р., в дворі магазину «Кнайпа», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий, який був досліджений в судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України. Зокрема зафіксовано, що 13.05.2021 о 23.30 год. на території поблизу магазину «Кнайпа», біля столику стоїть компанія хлопців, в тому числі й потерпілий ОСОБА_9 , який одягнутий в білу сорочку, темні штани і білі кросівки. О 00.32 год. в двір магазину заходять декілька хлопців, серед яких ОСОБА_53 .. Близько 00.35 год. ОСОБА_3 про щось розмовляє з потерпілим ОСОБА_9 , після чого в них «йде боротьба на руку». Продовжується розмова, під час якої ОСОБА_3 штовхає потерпілого і той падає назад на сідниці. Потерпілий піднімається і щось говорить обвинуваченому, після цих слів ОСОБА_3 наносить ОСОБА_9 удар кулаком в груди, від чого той відходить в сторону, а ОСОБА_3 направляється до виходу з подвір`я. Перед виходом, ОСОБА_3 повертається, знімає куртку, передає її свідку ОСОБА_11 , підходить до потерпілого ОСОБА_9 та наносить йому удар рукою в голову, від чого той падає на землю. ОСОБА_3 намагається його підняти, але той не встає, до них підійшов ОСОБА_11 , який також намагався підняти потерпілого. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , залишають потерпілого, який продовжує лежати, а самі виходять за територію. Близько 00.54 год. на подвір`я магазину, заходять двоє осіб ромської національності (встановлено ОСОБА_55 та його племінник ОСОБА_56 ) та підходять до потерпілого, після чого виходять з території та за деякий час повертаються та знову підходять до потерпілого. О 01.01 год. ОСОБА_55 , перебуває біля віконця магазину та повідомляє продавця, що в дворі лежить чоловік, якому потрібна допомога. О 01.02 год. троє хлопців стоять біля столика, один з них за одягом та тілобудовою подібний на потерпілого, зігнувся і тримається руками за стіл. О 01.05 год. двоє хлопців виходять з двору, третій (ймовірно потерпілий) залишається стояти біля столика до 01.09 год. Наступний файл 01.13 год., хлопця (ймовірно потерпілого) в зоні дії камери немає. Між 05 та 06 год. в сторону де лежав потерпілий, декілька разів підходили свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_46 та ОСОБА_44 (померла). Близько 06.00 год., до магазину під`їхала карета швидкої допомоги та забрала потерпілого;

- протоколом демонстрування відео файлу учаснику слідчої дії, від 15.05.2021р., з якого вбачається, що свідку ОСОБА_11 , продемонстровано відео файл, на якому зафіксовані події, що мали місце 14.05.2021р., в період часу з 00.46 до 00.48 год. по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий , за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .. Переглянувши вказані відео файли, свідок ОСОБА_11 , опізнав на відео свого товариша ОСОБА_57 , в якого був конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_57 наніс удар рукою ОСОБА_9 в область голови (а.с. 60-61);

-протоколом огляду трупа від 22.05.2021р, згідно якого було оглянуто труп ОСОБА_9 та виявлено ушкодження в правій навколоорбітальній ділянці: синець темно-синього кольору із жовтуватим відтінком, розміром 3х4см (а.с. 63-64);

-висновком експерта № 74/21 від 17.06.2021 р. (т.2 а.с.68-74), згідно якого, судом встановлено, що смерть ОСОБА_9 , 1989 р.н., згідно записів медичної карти стаціонарного хворого № 15080, наступила 22.05.2021року о 01.15 год., причиною смерті була тупа відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи черепа, епідуральної гематоми в правій тім`яно- потиличній ділянці, травматичного, субарахноїдального крововиливу правої півкулі та вогнищевих крововиливів в стовбурових ділянках і зонами гіпоксично-ішемічних змін в ділянці забою, що призвело до набряку-набухання головного мозку та вогнищевої гнійної бронхопневмонії. 2.При експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені: синець в правій навколоорбітальній ділянці, крововилив в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в правій тім`яно-потиличній ділянці, перелом кісток основи черепа, травматичний субарахноїдальний крововилив правої півкулі, вогнищеві крововиливи в базально-стовбурових відділах головного мозку. Вказані ушкодження могли утворитись близько 14.05.2021р. від контакту з тупим предметом, яким міг бути удар в праву навколоорбітальну ділянку і після надання тілу прискорення, контактом правою тім`яно-потиличною ділянкою з твердою поверхнею та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. 3. При експертизі трупа виявлені морфологічні ознаки дистрофічних змін печінки та нирок, які мали опосередкований зв`язок з причиною смерті. 4. В медичній карті стаціонарного хворого № 15080 даних про вміст етанолу в крові ОСОБА_9 немає;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 151/21 від 5.08.2021р., в якому вказано, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 30000309 від 14.05.2021, експерт зробив наступні висновки: 1. Тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 , могли утворитись при обставинах, зазначених при проведенні слідчого експерименту по справі та за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 .. 2.5.8.9. Синець в ділянці правого ока міг виникнути від контакту з тупим предметом, яким міг бути удар кулаком сторонньої людини в праву навколоорбітальну ділянку. Внаслідок вказаного удару утворився дугоподібний перелом в ділянці передньої черепної ямки з ушкодженням решітчастої кістки та крововиливами в м`які оболонки правої півкулі головного мозку. В результаті удару тілу потерпілого ОСОБА_9 було надано прискорення, в результаті якого, відбувся контакт правою тім`яно-потиличною ділянкою голови з твердою поверхнею з утворенням крововиливу в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, лінійний перелом кісток основи черепа в ділянці задньої черепної ямки, епі - та субдуральна гематома (видалені при хірургічному втручанні 14.05.2021р.), крововиливи в м`які оболонки правої півкулі головного мозку, вогнищеві крововиливи в базально-стовбурові відділи мозку з подальшим розвитком гіпоксично-ішемічних змін речовини головного мозку. 3.4. При зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_9 , був виявлений один синець в правій навколоорбітальній ділянці. 6. Будь-яких конструктивних властивостей травмуюча поверхня тупого предмета, яким було завдано тілесні ушкодження ОСОБА_9 , не виявлено. 7. Після отримання тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 залишилась здатність до активних дій протягом декількох десятків хвилин. 10. Виявлений при судово- токсикологічній експертизі в крові ОСОБА_9 етиловий спирт в кількості 1,53 проміле відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння, який не міг впливати на тяжкість отриманих тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 84-92);

-висновком експерта № 2320/2021-т від 23.06.2021р., згідно якого, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові з трупа ОСОБА_9 , 1989 р.н., виявлено: етиловий спирт в кількості 1,53 %. Не виявлено: бутилового, метилового, пропілового і амілового спиртів (т. 2 а.с. 81);

-висновком експерта № 1467/2021 від 14.06.2021р., відповідно до якого, при проведенні судово-медичної гістології шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_9 , діагностовано, дифузний крововилив в твердій мозковій оболонці з початковими ознаками організації. Крововилив в м`яких оболонках та речовині головного мозку з ознаками гострого запалення. Вогнище гіпоксично-ішемічних змін з початковими ознаками організації. Набряк головного мозку. Вогнищева гнійна бронхопневмонія. Дистрофічні зміни печінки та нирок. Гостре порушення гемомікроциркуляції в підшлунковій залозі. Вогнищева фрагментація кардіоміоцитів. (т. 2 а.с. 75-76);

- висновком судово-медичної експертизи № 843/2021-ім від 29.06.2021р., згідно якої, у слідах на двох марлевих тампонах, зі змивами речовини вилучених на бетонній сходинці і бетонній поверхні (об`єкти №1, №2), ватного тампона, вилучених під час огляду місця події, у внутрішньому дворі магазину-кафе «Продукти» (об`єкт № 3) за адресою вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий Львівської області виявлена кров людини групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від будь-якої особи з такою ж групою крові за ізосерологічною системою АВ0. Висловитись про походження виявленої крові від потерпілого ОСОБА_9 , 1989 р.н. неможливо, оскільки дослідження зразка його крові у відділенні не проводилось. Згідно наданої довідки КНП Стрийської ЦРЛ, група крові ОСОБА_9 : 0(І) Rh(-), що відповідає групі крові виявленій у вищевказаних об`єктах. (т.2 а.с. 77-80).

Зазначені висновки експертів є обгрунтованими та об`єктивними і такими, що на думку суду надали відповіді на усі поставлені перед ними запитання.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, під час якого, ОСОБА_3 розповів та безпосередньо показав на статистові про обставини події, що мала місце в ніч з 13 на 14.05.2021р. між ним та потерпілим ОСОБА_9 в дворі магазину «Кнайпа», що по вул. Нижанківського, 22 в м. Стрий, зокрема, вказав, що потерпілого в той вечір побачив вперше. Після знайомства, за деякий час в них виникла словесна суперечка, оскільки той заперечував його участь в АТО. Він зробив тому хлопцю зауваження, щоб він припинив, однак той продовжував, через що він штовхнув його в груди, від чого потерпілий впав на сідниці. А він ( ОСОБА_3 ) направився до виходу, та в цей час почув нецензурні слова з боку потерпілого в свою сторону, а тому розвернувся, зняв куртку в яку був одягнутий, передав її ОСОБА_11 , підійшов до того хлопця та наніс йому один або два удари кулаком в обличчя від чого той впав на спину. Після чого, він разом з ОСОБА_11 намагались його підняти, але хлопець не вставав. А тому вони його припідняли та посадили, вперши до огорожі (т.2 а.с. 165-167);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, під час якого, свідок ОСОБА_11 розповів та показав на місці про обставини події, що мала місце в ніч на 14.05.2021р. між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_9 , зокрема, що в них був словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 штовхнув потерпілого від чого той впав на сідниці. Та вони з ОСОБА_3 вже направились до виходу, однак потерпілий продовжував обзивати та погрожувати ОСОБА_3 , тоді той розвернувся, зняв куртку та передав йому, а сам пішов в сторону потерпілого, він залишився на місці, а коли підійшов то потерпілий вже лежав на спині. Від чого потерпілий впав йому не відомо, не бачив щоб ОСОБА_3 наносив йому удари. Після чого вони припідняли потерпілого та посадили його під огорожу, а самі повернулись на квартиру. Вказані обставини ОСОБА_11 повністю підтвердив в ході допиту в судовому засіданні (т.2 а.с. 168-171);

Окрім того, 07.02.2023 на адресу суду надійшов висновок експертів від 01.02.2023 № 15802/22-34/2774-2796/23-24 за результатами проведення судово - технічної експертизи документів, яка була призначена за клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 06.06.2022. Згідно вказано висновку встановлено, що підпис від мені ОСОБА_59 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021, виконаний кульковою ручкою, споряджений пастою чорного кольору. 2. Друкований текст у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датований 15.05.2021, нанесений з використанням друкуючого пристрою зі струминним кольоровим способом друку. 3. У постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021, відсутні ознаки штучного зістарювання документів. 4. Підпис від імені ОСОБА_59 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021 виконаний у період раніше жовтня 2021 р.. Більш точно встановити період виконання цього підпису не представляється можливим у межах наданих зразків з урахуванням похибки наявних методик дослідження штрихів рукописних записів та підписів. 5. Виконання підпису від імені ОСОБА_59 у постанові про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованій 15.05.2021 у дату вказану у документі (15.05.2021) не виключається. 6. Виконання постанови про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованої 15.05.2021 у дату вказану у документі (15.05.2021) не виключається. 7. Встановити час виконання постанови про створення слідчої групи у кримінальному провадженні, датованої 15.05.2021 не видається можливим через неможливість встановити час нанесення друкованого тексту.

У зв`язку з цим у суду відсутні підстав ставити під сумнів повноваження осіб, які проводили досудове розслідування у межах даного кримінального провадження, та відповідно для визнання зібраних доказів недопустимими, підстави також відсутні, таких у ході судового розгляду справи судом не встановлено.

Що стосується клопотання захисника обвинуваченого про визнання протоколу огляду місця події від 14.05.2021 та фототаблицю до нього очевидно недопустимими доказами, оскільки описова частина протоколу заповнена нерозбірливим почерком, та в такий спосіб, що її неможливо прочитати, а додана до протоколу фототаблиця є відмінною від тієї, яка була надана стороні захисту для ознайомлення під час відкриття матеріалів кримінального провадження, оскільки така не містить у собі жодного підпису особи, яка її склала - спеціаліста криміналіста лейтенанта поліції ОСОБА_60 , що суперечить вимогам ч. 3 ст. 105 КПК України, то суд вважає такі твердження не переконливими та зазначає наступне.

Так, як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 14.05.2021 р. та з фототаблиці до нього, під час проведення слідчої дії було оглянуто двір магазину-кафе «Продукти», що по вулиці Нижанківського, 22 в м. Стрий, де був виявлений потерпілий ОСОБА_9 , звідки окрім іншого було вилучено сліди РБК зі сходів де лежав потерпілий та з асфальтного покриття, а також лінзи від сонцезахисних окулярів (т.2 а.с. 46-57). Вказаний протокол огляду, а також долучена фототаблиця до цього протоколу підписана зокрема і спеціалістом криміналістом ОСОБА_61 . Всі обставини викладені у протоколі огляду місця події повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема показами свідків, протоколом огляду предмету від 15.05.2021р., згідно якого було оглянуто компакт диск із файлами відеозапису події, протоколами проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р..

Стороною захисту не обґрунтувано, яким чином у ході огляду місця події були порушені права обвинуваченого у кримінальному провадженні. Також, не доведено факт не підписання фототаблиці до протоколу криміналістом, зокрема стороною захисту не заявлялося жодних клопотань про виклик понятих, спеціаліста - криміналіста для допиту таких у судовому засіданні з даного приводу.

На підставі вищенаведеного суд не знаходить підстав для визнання протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього недопустимими доказами.

Щодо твердження сторони захисту про те, що висновок експерта № 74/12 від 17.06.2021 та висновок експерта № 151/21 від 08.07.2021 суперечать іншим матеріалам справи, зокрема у таких не описано такі ушкодження як тупа травма ОГК і тупа травма ОЧП, про які було зокрема зазначено у листі КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» від 22.05.2021, а також у таких вказано, що синець на обличчі ОСОБА_62 був заподіяний внаслідок удару кулаком сторонньої людини у праву навклоорбітальну ділянку, що суперечить показам свідків ОСОБА_63 (фельдшер)., ОСОБА_64 (лікар - анастазіолог), а також показам самого ОСОБА_3 , даними ним 16.02.2023, згідно яких він наніс потерпілому один удар правою рукою у ділянку підборіддя, то такі суд не приймає до уваги, оскільки такі повністю спростовуються показами допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_65 .. Зокрема такий вказав, що під час дослідження, а саме розтину в потерпілого не підтвердився, попередній діагноз забій органів грудної клітки (ОГК) та черевної порожнини (ОЧП). При цьому було діагностовано, синець під правим оком, який утворився від удару, який при первинному огляді міг бути відсутній, та за декілька днів міг посиніти. При цьому висновок про удав зроблено ним на підставі даних слідчої дії, відтворення обстановки та обставин події. Так, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2021 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, під час якого, ОСОБА_3 розповів та безпосередньо показав на статистові як наніс потерпілому один або два удари кулаком в обличчя від чого той впав на спину.

Щодо посилання сторони захисту на те, що є не логічним, згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №151 /21 від 05.08.2021 те, що контакт при падінні відбувся правою тімяно-потиличною ділянкою голови, а мав місце перелом задньої черепної ямки ліворуч з продовженням до центу. То такі твердження захисту, про невідповідність висновку експерта, також спростовано показами експерта, який у судовому засіданні вказав, що незалежно від того

де був удар (прикладання сили), перелом може утворитись й у іншому місці, так званий проти удар, оскільки перелом відбувається в слабшому (тоншому) місці.

Також, судом надано правову оцінку доводам сторони захисту щодо провокації конфлікту з боку потерпілого ОСОБА_9 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заперечив статус ОСОБА_3 як учасника АТО, вживав відносно нього ненормативну лексику та нібито ображав останнього. Так, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_9 нападав на ОСОБА_3 , першим розпочав бійку, чи будь-яким іншим чином спровокував конфлікт, своїми діями загрожував життю чи здоров`ю обвинуваченого. А якщо й припустити, що ОСОБА_9 міг висловитись в сторону ОСОБА_3 , нецензурною лайкою, то в даному випадку застосування фізичного насильства, не може бути виправдано у якості відповіді на словесні висловлювання, кому б вони не були сказані та якого б змісту вони не були.

Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші заперечення сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вони є логічними і послідовними не містять протиріч і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, вони узгоджуються між собою та із показами як обвинуваченого так і свідків про фактичні обставини справи, відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілим, та доводять факт спричинення ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_9 за встановлених судом обставин.

Наведені докази перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.

Так, тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, має місце тоді, коли в результаті описаного у ч. 1 ст. 121 КК України діяння настає смерть потерпілого. Особливістю цього кваліфікованого виду умисного тяжкого тілесного ушкодження є те, що у ньому присутні два суспільно небезпечні наслідки (первинний - тяжкі тілесні ушкодження і похідний - смерть), психічне ставлення до яких з боку винного є різним. До заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження він ставиться умисно, а до настання смерті потерпілого від такого ушкодження - необережно. При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

В даному випадку, слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Норма, передбачена частиною другою статті 121 КК, - умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (кваліфікований вид складу злочину), встановлює обсяг (стан, зміст, конкретну сукупність) суспільних відносин, які охороняються її дією, разом із тим, вона визначає умови, характер, підстави застосування заходів кримінального примусу до суб`єктів, які порушили встановлений нею (нормою) обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

В аспекті зазначеного суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07 лютого 2003 року, в якому зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Оцінюючи фактичні обставини справи, суд враховує на підставі встановлених в судовому засіданні даних, що тілесні ушкодження потерпілому були спричинені шляхом нанесення одного удару кулаком руки в лобну ділянку голови, що мало наслідком дугоподібний перелом в ділянці передньої черепної ямки, що спричинив крововилив в праву півкулю м`яких оболонок головного мозку. Зазначені ушкодження кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння та в даному випадку стали причиною смерті потерпілого. В подальшому від отриманого удару кулаком в голову, отримавши прискорення, потерпілий ОСОБА_9 впав на спину та вдарився потилицею об тверду поверхню, що потягло за собою ще один перелом задньої черепної ямки та епідуральну гематому.

Також встановлено, що ОСОБА_3 не перебував з ОСОБА_9 у стійких неприязних стосунках, які могли б викликати у обвинуваченого бажання позбавити потерпілого життя.

Обвинуваченим було нанесено один удар кулаком правої руки зі значною силою в ділянку правого ока потерпілого. Пошкодження, яке було спричинено вказаним ударом, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, в даному випадку, і в подальшому стало причиною смерті, і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

Інших тілесних ушкоджень, у життєво важливі органи, обвинувачений потерпілому не спричинив, хоча реально мав таку можливість, оскільки після удару потерпілий впав та не чинив супротиву.

Сукупність всіх обставин вчиненого діяння, з урахуванням способу, знаряддя злочину, одного нанесеного удару кулаком руки, припинення обвинуваченим протиправних дій, вказує на відсутність у ОСОБА_3 умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 ..

Разом з тим, наносячи удар кулаком в голову, обвинувачений достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 .. Водночас, ОСОБА_3 не конкретизував у

своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто, в даному випадку ОСОБА_3 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (постанови Верховного Суду від04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі№472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими судом фактичними обставинами вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд в суді першої інстанції проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що поєднання обставин, обстановки, умов, мети та мотивів, за яких настала смерть ОСОБА_9 , беззаперечно вказують на наявність в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому такі суд кваліфікує, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Що стосується, кваліфікації дій обвинуваченого, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, то суд вважає за необхідне зазначити, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження того, що обвинувачений під час події злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння, сторона обвинувачення посилається виключно на покази свідків ОСОБА_11 , та ОСОБА_10 , які вказали, що нібито бачили, як ОСОБА_3 в той вечір вживав алкоголь. Однак вказані свідки, не змогли ствердно вказати, що чітко бачили, який саме алкоголь та скільки вжив в той вечір ОСОБА_3 .. При цьому, сам обвинувачений категорично заперечив факт вживання в той вечір (чи напередодні) алкогольних напоїв. Відтак, зважаючи на відсутність належних доказів, що підтверджують стан сп`яніння обвинуваченого, та беручи до уваги, що всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, суд приходить до переконання, що кваліфікація дій ОСОБА_3 , за ознакою вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та визнання вказаної обставини як такої, що обтяжує його покарання, не ґрунтується на вимогах закону і підлягає виключенню.

Врахувавши всі вищенаведені обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема характер, хронологію і послідовність дій обвинуваченого, а також спроможність дорослої людини

оцінювати життєву ситуацію, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, суд дійшов висновку про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_3 саме на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а тому зазначені обставини вказують на наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ст.121 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, як і відсутні підстави вважати, що в діях обвинуваченого мала місце необхідна оборона.

Мотиви відсутності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.119 КК України.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у виді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Із суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинено внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості.

Для застосування ст. 119 КК України необхідно встановити наявність необережності стосовно злочинного наслідку - смерті іншої людини. Саме ж діяння, що призвело даного результату, може бути як умисним, так і необережним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, про те що наніс удар потерпілому в область голови, оскільки той його образив. Факт нанесення удару ОСОБА_3 ОСОБА_69 підтверджується, як оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, як ОСОБА_3 підходить до потерпілого, який стоїть та нічим не загрожує ОСОБА_3 та наносить йому удар рукою в голову від чого той падає навстіж на землю. А також, висновком додаткової судово-медичної експертизи № 151/21 від 5.08.2021р., де вказано, що синець в ділянці правого ока потерпілого міг виникнути від контакту з тупим предметом, яким міг бути удар кулаком сторонньої людини в праву навколоорбітальну ділянку. Внаслідок вказаного удару утворився дугоподібний перелом в ділянці передньої черепної ямки з ушкодженням решітчастої кістки та крововиливами в м`які оболонки правої півкулі головного мозку. В результаті удару тілу потерпілого ОСОБА_9 було надано прискорення, та в подальшому, відбувся контакт правою тім`яно-потиличною ділянкою голови з твердою поверхнею з утворенням крововиливу в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, лінійний перелом кісток основи черепа в ділянці задньої черепної ямки, епі - та субдуральна гематома, крововиливи в м`які оболонки правої півкулі головного мозку, вогнищеві крововиливи в базально-стовбурові відділи мозку з подальшим розвитком гіпоксично-ішемічних змін речовини головного мозку.

Беручи до уваги відсутність об`єктивних відомостей про те, що дії ОСОБА_3 були спрямовані на відвернення нападу, суд розцінює дії обвинуваченого, як такі, що виникли на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тобто в обстановці, що не свідчить про знаходження обвинуваченого в стані необхідної оборони, та дії обвинуваченого ОСОБА_3 були спрямовані саме на нанесення потерпілому тілесного ушкодження.

Наведене дає підстави дійти висновку, що тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , було безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим ОСОБА_70 удару в ділянку голови потерпілого, тобто в даному випадку обвинувачений усвідомлював, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачав такі наслідки та свідомо припускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом.

З суб`єктивної сторони, щодо смерті потерпілого, то в діях ОСОБА_70 вбачається необережна форма вини.

Отже, в конкретному випадку мало місце саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003р.«Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_3 обставин, по справі не встановлено.

Пом"якшуючих відповідальність ОСОБА_3 обставин, по справі, також не встановлено.

Також, суд враховує, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, який вчинив тяжкий злочин, при цьому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю проходження військової служби, являється учасником бойових дій на сході України, за що був нагороджений відзнаками Президента України «За оборону рідної держави» та пам`ятними медалями «Захиснику батьківщини», має на утриманні двох малолітніх дітей (двох та п`яти років), добровільно повністю відшкодував матеріальну шкоду та частково моральну шкоду в сумі 30 000 грн., однак потерпіла сторона має до обвинуваченого претензії морального характеру та просить його покарати суворо.

При цьому, як неодноразово звертав увагу у своїх постановах Верховний Суд (справи №712/4384/20, №149/1596/16-к) приписи ст.69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 не визнав своєї вини у вчиненому, заперечував що саме його дії перебувають у причинному зв`язку з наявними у ОСОБА_71 тілесним ушкодженням, від якого настала смерть потерпілого. Відтак, суд не може встановити, що в даному випадку мало місце щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину з боку обвинуваченого, та визнати такі, як пом`якшуючі обставини по справі.

Тобто для застосування судом положень ст.69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального

правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим. Однак такі обставини в даному випадку відсутні, як і відсутні підстави для застосування положень ст. 69 КК України.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_3 слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі, однак на мінімальний термін передбачений санкцією інкримінованої йому статті, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Також судом береться до уваги, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 302 від 14.06.2021р., ОСОБА_3 , на даний час психічним захворюванням не страждає може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством, не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 82-83).

Відтак, оцінивши наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Щодо цивільного позову.

Потерпіла, цивільний позивач ОСОБА_8 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_72 про відшкодування майнової та моральної шкоди, який у подальшому у ході судового

розгляду у зв`язку з добровільним відшкодування майнової шкоди обвинуваченим уточнила та просила суд стягнути з відповідача тільки моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Наявність моральної шкоди внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_9 обґрунтовує фізичним болем та стражданням, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я чоловіка(п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України), душевними стражданнями пережитими позивачем у зв`язку із самим фактом завдання шкоди здоров`ю та життя чоловіка (п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України).

Вказала, що станом на даний час вона не відійшла та не оговталась після смерті чоловіка ОСОБА_9 ..

Суд вивчивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що пред`явлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

З огляду на зазначене суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача відносно потерпілого ОСОБА_9 , позивачу ОСОБА_8 завдано моральної шкоди.

Наявність моральної шкоди, на думку суду, підтверджується душевними стражданнями пережитими смертю чоловіка ОСОБА_9 , душевним хвилюванням у зв`язку зі зміною налагодженого ритму життя, в житті позивача відбулися довготривалі вимушені зміни, внаслідок чого було порушено звичайний уклад життя, відновлення якого вимагало значного часу, зусиль та витрат, викликаних діями обвинуваченого.

Все вище описане наклало свій негативний відбиток на життя і здоров`я позивача та заподіяло моральну шкоду.

При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_8 , суд виходить з принципу виваженості, розумності, справедливості та бере до уваги характер вчиненого злочину, характер, обсяг та тяжкість моральних страждань перенесених потерпілою в зв`язку із смертю чоловіка, молодий та працездатний вік обвинуваченого, його майновий стан, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відношення ОСОБА_3 до вчиненого ним правопорушення, який частково визнав свою вину у вчиненому, в судовому засіданні, просив пробачення у потерпілої за вчинений поступок, зобов"язався в подальшому сплачувати моральну шкоду потерпілій.

Судом також враховується, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

А відтак враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення у її користь моральних збитків підлягає до часткового задоволення відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України та ст. 1168 ЦК України, а саме з

обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Виходячи зі змісту ст.122 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого судові витрати по справі.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України й призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній - домашній арешт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту - приведення вироку до виконання.

Зарахувати до строку відбування покарання час тримання ОСОБА_3 під вартою з 18.05.2021 року по 03.03.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп..

Стягнути в користь держави з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи №15802/22-34/2774-2796/23-34 від 01.02.2023 у сумі 75 995 (сімдесять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 64 коп.

Речові докази:

компакт диск з відеозаписом за 14.05.2021 залишити при матеріалах справи;

6 недопалків «Парламент», «Девідоф», «Парламент», «Бонд», «Маршал», уламки скла від пляшки горілки «Львівська», 2 змиви РБК, фрагменти вати із РБК, 2 чеки із РБК, медичну маску, які вилучені при огляді місця події від 14.05.2021 по адресі вул. Нижанківського, 22 у м.Стрию - знищити.

Скасувати арешт на шість недопалків сигарет марок Parliament, Davidoff, Bond, Marshall, уламки скла від пляшки горілки Lvivska, два змиви речовини бурого кольору, фрагмент вати із речовиною бурого кольору, два чеки із речовиною бурого кольору, медичну маску, накладений ухвалою слідчого-судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2021 року.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1