Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2173/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 11 лютого 2023

року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 10 лютого 2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи єдиний умисел на підроблення офіційного документу, а саме: виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №118115, яка видається за формою, затвердженою наказом МОЗ від 30.07.12 р. № 577 та пенсійного посвідчення, яке видається за формою згідно з додатком 6 до «Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.12.2017 № 26-1, з метою отримання права на виїзд за межі України відповідно до статті 2-1 постанови КМУ № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" від 27.01.95 р., як особа яка має встановлену другу групу інвалідності та уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), та продовженого з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи всупереч ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», від 21.03.91 р. № 875-XII, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ч. 2 ст. 44 постанови Пенсійного фонду України від 04.12.2017 №26-1 "Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії", постанови КМУ від 03 грудня 2009 року № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", наказу МОЗ України від 05 вересня 2011 року № 561 "Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності", наказу МОЗ України від 05 червня 2012 року № 420 "Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків", наказу МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування" та наказу МОЗ України від 30 липня 2012 року № 577 "Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях", згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється та діючи в супереч вказаних обмежень, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються чи посвідчується підприємством, установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і які надають право або звільняють від обов`язків, з метою подальшого використання, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №118115, що містить висновок щодо умов і характеру робити та пенсійного посвідчення, із внесенням до таких неправдивих відомостей про нібито наявність у нього інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, що звільняє його від мобілізації та надає йому право на виїзд за межі України, якій передав свої персональні анкетні дані для внесення їх до підробленого документу.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час у відділенні «Нової пошти» №1 смт. Покровське, Дніпропетровської області, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку, в якій містились заздалегідь підроблена виписка з акта огляду медико-соціальної експертною комісією до довідка серії 12 ААБ №118115, що містить висновок щодо умов і характеру робити начебто видану 03.01.2023 та посвідчену печаткою КЗ «Обласний клінічний центру медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради» на його ім`я, із внесеними до неї неправдивими відомостями про нібито наявність в нього інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 начебто видане 16.02.2019 та посвідчене печаткою «Пенсійний фонд України Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області» на його ім`я, із внесеними до нього неправдивими відомостями про нібито наявність в нього інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, які є офіційними документами та відповідно до ст.2-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 р. надають йому право, в період дії правового режиму воєнного стану, на виїзду за межі України і звільняють від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, з метою її подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, - пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

В подальшому, ОСОБА_3 будучи особою відносно якої поширюються обмеження згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, перебуваючи 11.02.2023 о 19 годині 00 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Дякове» за адресою: с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Берегівського району, Закарпатської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України, діючи умисно, з метою уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомлені, на території України пред`явив інспектору прикордонної служби вищої категорії начальнику 3 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 , підроблені документи, а саме: виписку з акта огляду медико-соціальної експертною комісією до довідки серії 12 ААБ №118115, що містить висновок щодо умов і характеру робити начебто видану 03.01.2023 та посвідчену печаткою КЗ «Обласний клінічний центру медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради» на його ім`я, із внесеними до неї неправдивими відомостями про нібито наявність в нього інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 начебто видане 16.02.2019 та посвідчене печаткою «Пенсійний фонд України Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області» на його ім`я, із внесеними до нього неправдивими відомостями про нібито наявність в нього інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів, що підтверджується листом КЗ «Обласний клінічний центру медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради» за № 5/91 від 14.02.2023 року та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за №0700-0704-5/6586 від 14.02.2023, чим здійснив використання завідомо підроблених документів.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Зазначені обставини є встановленими органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві у підробленні документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та ч. 4 ст. 358 КК України, саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням положень ст.68 КК України, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України .

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, вчинених проступків, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) ггривень.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №118115 видану05.01.2023 року Міжрайонною Правобережною МСЕК №1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 лютого 2019 року затверджене печаткою Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро, які залишені на зберіганні при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1