Справа № 333/33/22
Провадження № 1-кп/333/364/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого та клопотання обвинуваченого і його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заявлені по кримінальному провадженню №0001023, відомості про яке внесене до ЄРДР 20 серпня 2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дане кримінальне провадження, по якому наразі здійснюється судовий розгляд. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який діє відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , закінчується 26.11.2022 р. Суд не має можливості розглянути цю справу в строк до 26.11.2022 р., враховуючи повний порядок дослідження доказів, який здійснюється у даному кримінальному провадженні та обсяг цих доказів.
Прокурором в судовому засіданні заявлене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ще на 60 діб, посилаючись на те, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який був підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 вищевказаного запобіжного заходу продовжує існувати.
Обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник заперечували відносно задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який, на їх думку, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та зможе запобігти заявленому прокурором ризику.
Колегія суддів, вислухав думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити з наступних підстав.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України, що кваліфікуються, як умисне вбивство двох осіб, вчинене з особливою жорстокістю, та за які передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Останній раніше не судимий, мешкає за місцем реєстрації, має нестійкі соціальні зв`язки: неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З практики Європейського суду з прав людини (рішенням по справі «Ілійков проти Болгарії», «W проти Швейцарії») вбачається, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих йому злочинів, колегія суддів погоджується з прокурором, що ризик того, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, з метою уникнення можливого суворого покарання за інкриміновані йому злочини, який в умовах воєнного стану є досить вагомим, продовжує існувати, і обставини, які б свідчили, що наразі він зменшився стороною захисту суду не наведені. Відомості про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.
Колегія суддів, з урахуванням характеру висунутого обвинувачення, даних, які характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, цілодобовий домашнього арешт, не зможуть запобігти існуючому вищевказаному ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не обґрунтоване.
Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання існуючому ризику, відповідає охороні як суспільного інтересу, який полягає, у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження у розумні строки, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно якій обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, направлених на заподіяння смерті іншим людям, колегія суддів, скориставшись правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 315, 372 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 07.11.2022 року по 06.01.2023 року.
Ухвала діє до 06.01.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2
ОСОБА_3