Справа № 159/4075/22 Провадження №11-сс/802/50/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 28.09.2022 року,за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із процесуальним прокурором ОСОБА_6 , звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000091 від 28.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України. Просила накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою запобігання знищення, пошкодження та відчуження як речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023 року відмовлено в задоволенні клопотанняпро арешт майна.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що зазначена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з тим, що суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки. Вказує на те, що майно, а саме квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_8 , є предметом вчинення неправомірних дій у кримінальному провадженні, відчуження (переоформлення) прав власності на нерухоме майно, що призведе до неможливості проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз, а тому є необхідність в арешті вказаного майна.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання повністю та накласти арешт наквартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судове засідання власник майна ОСОБА_8 не з`явилася. Від неї клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому розгляд проводиться за її відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

Так доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на це майно слідчий вказував про те, що майно, що на даний час належить ОСОБА_8 , є предметом вчинення неправомірних дій у кримінальному провадженні, відчуження (переоформлення) прав власності на нерухоме майно, що призведе до неможливості проведення експертиз, та виконання вироку в частині можливої конфіскації майна.

Слідчим суддею вірно зазначено, що постановою від 27.12.2022 року слідча визнала вказане майно речовим доказом після його огляду. При тому мотивів за яким критерієм слідча визнала квартиру речовим доказом не вказала, а лише послалася, що квартира має значення речового доказу.

Слідча в обґрунтування своїх вимог в клопотанні про арешт майна вказала щодо зміни функціонального призначення (із житлового в нежитлове). За таких умов з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, запобіганню подальшого знищення, пошкодження та відчуження квартири виникла необхідність повного арешту квартири із всіма видами заборон.

Отже з досліджених документів вбачається, що власник майна має правовий статус свідка у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя констатував, що підставою внесення відомостей в ЄРДР стало вчинення діяння, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, за диспозицією якої відбулася несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинені собою, яка має право доступу до неї за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, як вірно зазначив слідчий суддя місцевого суду, предметом дослідження являється інформація, що знаходиться в реєстрі речових прав та підставність її внесення уповноваженою особою. Отже знищення, відчуження, перепланування, користування квартирою власником не впливає на інформацію, яка знаходиться в електронному реєстрі речових прав та документи, що стали підставою внесення уповноваженим суб`єктом відомостей в цей реєстр, щодо зміни її функціонального призначення.

Разом з тим слідчою не зазначено для досягнення якої мети в сенсі предмета доказування злочинних дій, передбачених ст.362 КК України, необхідно накласти арешт на квартиру.

А тому колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні слідчої, з підстав, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

Таким чином порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупрокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: