Справа № 686/756/22
Провадження № 1-кп/686/70/23
УХВАЛА

«29» березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянув в рамках кримінального провадження згідно ЄРДР №0002211 від 10.11.2021 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сошня, Ізяславського району, Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої контролером якості в ТОВ «Сіріус Екстружен», раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен» про передачу ОСОБА_8 на поруки, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року, приблизно о 10 год., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у дворі будинку №60, що за адресою Проспект Миру в м. Хмельницькому, в напрямку до під`їзду №2, в порушення пп. 10.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), проявила неуважність, перед початком та зміною руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустила наїзд передньою правою частиною керованого нею автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 , який рухався попереду у попутному напрямку та в подальшому, після його падіння на асфальтоване покриття, здійснила наїзд колесом автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , через таз пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення вимог Правил дорожнього руху, водієм ОСОБА_8 , пішоходу ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- закритого відламкового перелому лобкової та сідничної кісток лівої половини кісток тазу зі зміщенням відламків, які по своєму характеру відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби);

- поверхневих осаджених ран долонної поверхні обох передплічь, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_8 , порушила вимоги п.п.10.1,12.3,13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

Допущені за вищевказаних обставин, порушення водієм ОСОБА_8 зазначених Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку

із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Такими протиправними діями ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України. тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченої ОСОБА_8 , яка повністю визнала свою вину у пред`явленому обвинуваченні. При цьому показала, що дійсно у вказаний час та місці вона, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у дворі будинку №60, що за адресою: Проспект Миру в м. Хмельницькому, в порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху, проявила неуважність, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався попереду у попутному напрямку. Інкриміновані порушення правил безпеки дорожнього руху визнає, характер спричинених потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час даної дорожньо-транспортної пригоди не оспорює. У скоєному щиро розкаюється.

Таким чином, враховуючи правильне розуміння обвинуваченою ОСОБА_8 інкримінованих їй обставин вчинення кримінального правопорушення, її зізнавальні показання та повне визнання вини, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку, що винуватість останньої у пред`явленому обвинуваченні у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження доведена і кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим, в ході судового розгляду, захисником обвинуваченої подано до суду клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен», з додатком, а саме протоколом загальних зборів працівників вказаного підприємства, про передачу обвинуваченої ОСОБА_8 на поруки трудовому колективу на підставі ст.47 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї.

Обвинувачена та її захисник підтримали таке клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен», в якому ОСОБА_8 тривалий час працює на посаді контролера у відділі якості та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення такого клопотання.

В свою чергу, потерпілий та його представник заперечували щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу підприємства та закриття кримінального провадження щодо неї. В обгрунтування своєї позиції послались на те, що поведінка ОСОБА_8 під час судового провадження не свідчить про її щире каяття, оскільки вона навіть не вибачилась перед потерпілим за свою протиправну поведінку, а також неодноразово ухилялась від явки до суду чим невиправдано затягувала судовий розгляд. Крім того, зазначені в протоколі загальних зборів трудового колективу відомості про відсутність заподіяння матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди не відповідають дійсності.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен» про передачу на поруки обвинуваченої ОСОБА_8 та закриття кримінального провадження щодо неї у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності підставі ст.47 КК України не підлягає задоволенню за відсутністю достатніх підстав.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Як слідує зі змісту наведеного Закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності в порядку ст.47 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Вирішуючи клопотання трудового колективу про передачу обвинуваченої ОСОБА_8 на поруки, суд враховує формальну наявність передбачених Законом підстав, зокрема вперше вчинення нею нетяжкого злочину, її заяву про щире каяття та часткове добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілому, наявність відповідного клопотання трудового колективу.

Разом з тим, суд приймає до уваги обгрунтовані твердження потерпілого та його представника про те, що поведінку ОСОБА_10 під час судового провадження, яка виразилась в ухиленні від явки до суду і тим самим невиправданому затягуванні судового розгляду, не можливо вважати такою, як щире каяття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 шість разів: 26.04.2022, 17.05.2022, 11.07.2022, 29.07.2022, 11.10.2022, 28.11.2022 року подавала до суду заяви про відкладення судового засідання з надуманих підстав, як то неможливість явки до суду через оголошення в Україні «воєнного стану», нічим не підтверджене погане самопочуття, ймовірність «повітряної тривоги» в день судового засідання, заміну невідомого захисника, який не приймав участь у справі, чим затягнула судовий розгляд майже на рік. При цьому, попри роз`яснення суду, що у випадку оголошення «повітряної тривоги» судові засідання припиняються і не проводяться, а учасникам процесу надається можливість прослідувати в «бомбосховище», продовжувала ухилятися від явки до суду за що тричі піддавалась приводу через органи поліції.

І лише після створення умов для можливого звільнення її від кримінальної відповідальності, тобто появи, через рік після події кримінального правопорушення, клопотання трудового колективу про передачу на поруки, залучення захисника та часткового добровільного відшкодування моральної шкоди потерпілому, ОСОБА_8 з`явилась в судове засідання. При цьому, вибачилась перед потерпілим лише на пропозицію суду.

Таку поведінку ОСОБА_8 під час судового провадження, суд розцінює, як зловживання правами та не належне виконання обов`язків обвинуваченої, недобросовісне ставлення до інших учасників процесу, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за фактично скоєне, що загалом, на переконання суду, є неприйнятним для щирого каяття.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен» про передачу ОСОБА_8 на поруки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.47 КК України, ч.3 ст.349, ст.ст. 284, 286, 288, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання трудового колективу ТОВ «Сіріус Екстружен» про передачу обвинуваченої ОСОБА_8 на поруки відмовити за відсутністю достатніх підстав.

Повний текст ухвали оголосити о 12 год. 30.03.2023 року.

Копію ухвали направити директору ТОВ «Сіріус Екстружен» для повідомлення трудового колективу підприємства про прийняте судом рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1