Справа № 727/2972/23
Провадження № 1-кс/727/1054/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Чернівці в режимі відео конференції клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (матеріали кримінального провадження № 0001527 від 31.08.2020 року) відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, відбуваючого покарання у ДУ СВК №67, яка знаходиться, за адресою: Чернівецька область, м. Сокиряни, пров. Покровський, 8, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України та ч. 1 ст. 255-2 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 . Дане клопотання погоджене прокурором відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Посилається на те, що згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій. Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, набувши статусу суб`єкта злочинного впливу встановлював та поширював його за наступних обставин.

Так, 27.11.2014 вироком Дзержинського районного суду м. Кривій Ріг у Дніпропетровській області засуджено ОСОБА_4 , за вчинення злочинів передбачених п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.

Після затримання з 25.12.2013 ОСОБА_4 відбував покарання у наступних місцях позбавлення волі:

- з 27.12.2013 по 17.03.2015 Державна установа «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області;

- з 17.03.2015 по 08.07.2015 Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» та Державна установа «Городищенська виправна колонія (№ 96)», с. Городище Рівненської області;

- з 08.07.2015 по 07.09.2015 - Державна установа «Криворізька установа виконання покарань(№ 3)», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області;

- з 07.09.2015 по 02.09.2020 - Державна установа «Городищенська виправна колонія (№ 96)», с. Городище Рівненської області;

- з 02.09.2020 по теперішній час Державна установа «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» м. Сокиряни Чернівецької області.

Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, в різних установах виконання покарань, ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, підтримуючи злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості здобув повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Так, згідно з вимогами статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані, в тому числі: - виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України;

- неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;- виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань;- ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Нехтуючи вказаними обов`язками засуджених з метою здобуття та укріплення авторитету серед осіб негативної спрямованості, які утримувалися у виправних установах, ОСОБА_4 неодноразово порушував режим утримання, за що у 41 випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установ виконання покарань, в результаті чого здобув повагу та авторитет серед засуджених і отримав кримінальний статус «бродяга».

Під час відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» (пров. Покровський, 8, в м. Сокиряни Чернівецької області) ОСОБА_4 маючи попередньо здобутий в місцях позбавлення волі серед засуджених осіб авторитет особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, за невстановлених слідством обставин здобув статус особи «смотрящого за зоною» або «смотрящого», яка є кримінальним авторитетом, уповноваженим наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)».

Призначення в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» ОСОБА_4 «смотрящим» відбулось з метою матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності на території даної установи, накопичення та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них), тобто так званого «злодійського общака», подальшого розподілу коштів та майна серед засуджених, в тому числі доходів одержаних злочинним шляхом, здійснення сфер злочинного впливу.

З метою встановлення та поширення свого злочинного впливу ОСОБА_4 маючи статус «смотрящого» встановив серед утримуваних в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» засуджених осіб загально-визначені правила поведінки та вимагав безумовного їх дотримання.

При цьому, будь-який спротив дотриманню встановлених ОСОБА_4 правил поведінки негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним засудженими шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Встановивши та поширивши свій злочинний вплив серед засуджених, ОСОБА_4 виконував наступні функції:

- прийняв на себе всю повноту неформальної влади на території ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)»;

- розробив загально-визначені правила поведінки у відповідності до «злодійських законів» та забезпечував дотримання їх засудженими;

- забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків засудженими в колонії;

- здійснював збір із засуджених та розподіл коштів, в тому числі і здобутих злочинним шляхом серед засуджених, забезпечував наповнення, так званого «злодійського общака», тобто фонду взаємодопомоги в злодійському середовищі;

- приймав рішення про необхідність забезпечення ув`язнених засобами зв`язку, які заборонені в установах виконання покарань;

- забезпечував постачання на територію установи тютюнових виробів, продуктів харчування та мобільних телефонів, які розподіляв серед засуджених, які вели правильний в його розумінні за злодійськими традиціями спосіб життя;

- вів так звану «бухгалтерію», в якій відображав всі надходження до так званого «злодійського общака», прихід/розхід коштів, продуктів харчування, тютюнових виробів, засобів зв`язку (мобільних телефонів);

- визначав злочинну касту, в якій перебували засуджені, зокрема «мужики», «козли», а також переводив з однієї касти в іншу за вчинення дій, які виходять за межі «злодійської моралі»;

- вирішував спори, які виникали між засудженими з точки зору неписаних кримінальних «законів», «по поняттям», виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді» та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця та яким воно буде;

- доводив до засуджених вимоги утримання та визначав до якої касти буде відноситись засуджений.

Отже, в період часу з вересня 2020 року по березень 2023 року завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям ОСОБА_4 перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу умисно встановив та поширив злочинний вплив серед утримуваних засуджених в установі виконання покарань - ДУ «Сокирянська виправна колонія №67».

Окрім, цього перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу, встановивши та поширивши злочинний вплив серед утримуваних засуджених в установі виконання покарань - ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» ОСОБА_4 маючи статус «смотрящого» здійснив сприяння у проведенні злочинного зібрання (сходки) та особисто прийняв у ньому участь, з метою здійснення злочинного впливу та планування вчинення злочину, у тому числі з використанням засобів зв`язку за наступних обставин.

Зокрема, 12.02.2021 вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці засуджено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 28, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 ч. 1, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, у тому числі за вчинення умисного вбивства лідера злочинного середовища ОСОБА_8 , та призначено покарання у вигляді 12 років 6 місяців позбавлення волі.

29.07.2021 ОСОБА_7 доставлено в ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» для подальшого відбування покарання.

30.07.2021 о 22 год 26 хв до ОСОБА_4 , як особи, яка здійснює злочинний вплив і так званого «смотрящого» за ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» з використанням засобів зв`язку зателефонував ОСОБА_9 та поширюючи свій злочинний вплив, повідомив, що він являється «вором в законі» і довів ОСОБА_4 до відома, що «вори в законі» на території України вирішують всі питання між засудженими та приймають стосовно них відповідні рішення.

В ході розмови ОСОБА_9 , поширюючи свій злочинний вплив також надав ОСОБА_4 вказівку про сприяння в проведенні злочинного зібрання (сходки») на території ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» , з використанням засобів зв`язку з метою вирішення питання щодо скоєння злочину стосовно ОСОБА_7 , якого доставлено до вказаної виправної колонії для відбування покарання та який являється кілером і вбив близьку ОСОБА_9 , порядну «по злодійським міркам» людину, а тому стосовно нього необхідно вжити злодійські заходи, застосувавши фізичне насильство.

Наступного дня, 31.07.2021 о 15 год 10 хв, виконуючи вказівку «вора в законі» ОСОБА_9 , з метою сприяння в організації проведення злочинного зібрання осіб, які здійснюють злочинний вплив для планування вчинення злочину, а саме застосування стосовно ОСОБА_7 фізичного насильства, ОСОБА_4 викликав ОСОБА_7 в приміщення медичної частини, розташованої на території ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)».

Після чого, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 перебуває в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу «вора в законі», з використанням засобів зв`язку ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_9 та таким чином сприяв у проведенні злочинного зібрання (сходки) осіб, які здійснюють злочинний вплив з метою планування вчинення злочину.

Під час участі в даному злочинному зібранні (сходці) ОСОБА_9 через гучномовець мобільного телефону, в присутності ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_7 , пояснюючи, що останній вбиває людей, маючи на увазі вбивство лідера злочинного середовища ОСОБА_8 .

Одночасно ОСОБА_9 перебуваючи в статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу та поширюючи свій злочинний вплив довів до ОСОБА_7 , що останній перебуває в їхньому «домі», який контролюється «ворами в законі», що здійснюють злочинний вплив в установах виконання покарань.

В ході розмови ОСОБА_9 також висловив претензію до ОСОБА_7 чому останній не звернувся до «ворів в законі» перед скоєнням вбивства ОСОБА_8 з метою вирішення конфліктної ситуації між представниками криміналітету під час здійснення їх злочинної діяльності ґрунтуючись на «воровських поняттях».

Після цього, ОСОБА_9 , поширюючи свій злочинний вплив під час злочинного зібрання (сходки) надав ОСОБА_4 вказівку жорстко провчити ОСОБА_7 , маючи на увазі спричинення останньому фізичного насильства.

Того ж дня, 31.07.2021 о 15 год 32 хв ОСОБА_9 , діючи як суб`єкт підвищеного злочинного впливу - «вор в законі», поширюючи свій злочинний вплив, знову зателефонував до ОСОБА_4 та повторно надав йому вказівку спричинити фізичне насильство стосовно ОСОБА_7 , оскільки у нього на руках кров, маючи на увазі вбивство лідера злочинного середовища ОСОБА_8 , вказавши при цьому, що життя ОСОБА_7 він дарує.

22.03.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України та ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 31.08.2020 року до ЄРДР внесені відомості за № 0001527, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. В подальшому, до ЄРДР було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України.

22 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1 та ч. 1 ст. 255-2 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вважаю, що слідчим у клопотанні, доданих документах та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1 та ч. 1 ст. 255-2 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, відбуває покарання у ДУ СВК №67, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість та підвищену суспільну небезпечність, знайомий зі свідками, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч. 4. ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, в зв`язку з чим відсутні підстави для визначення застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 27 травня 2023 року без визначення застави.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1