Провадження № 1-кп/947/1195/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 12.03.2021 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєве Одеської області, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину та малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , наприкінці 2017 року, більш точний час не встановлено, на підставі усної домовленості отримав від ОСОБА_7 у користування транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «H200», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску білого кольору, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 . Вказаний транспортний засіб ОСОБА_5 отримав для здійснення господарської діяльності.

В подальшому в невстановлений час, але не пізніше 02.09.2020 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що у нього у користуванні перебував транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «H200», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску білого кольору, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , вартістю 107 182, 93 гривень, ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та розпорядився на власний розсуд, а саме продав на початку вересня 20202 року ОСОБА_9 , тим самим спричинив потерплій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 107 182, 93 гривень.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, у вересні 2020 року здав на розбору транспортний засіб марки «HYUNDAI» модель «H200», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску білого кольору, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , а грошові кошти витратив на власний розсуд. Станом на теперішній повністю відшкодував матеріальну шкоду.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Пояснив суду, що вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку із скрутним матеріальним положенням. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що підтверджується розпискою потерпілої.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що підтверджується розпискою потерпілої, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілої, яка просить суд призначити покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з позбавлення волі, Суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, без конфіскації майна.

Питання процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.124 КПК України,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 124, 174, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 19.10.2022 року по 20.10.2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1307, 60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 ОСОБА_11