ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/12/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю захисника - ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

прокурора- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/817/12/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 28.09.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001388 від 12.10.2021року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру від 28 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 001388 від 12 жовтня 2021 року.

Мотивує скаргу тим, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручено в день його складення. Також вважає що суб"єктом вручення є прокурор, який його підписав, а не слідчий. Окрім того, зазначає що батько ОСОБА_6 , якому вручено оспорюване повідомлення про підозру, не є належним суб"єктом його вручення оскільки прокурором не встановлено факту тимчасової відсутності ОСОБА_6 за місцем його проживання та невідомості місця його знаходження.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, які проти задоволення апеляції заперечив, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001388, відомості про яке внесено 12.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

28.09.2022 в цьому кримінальному провадженні прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

У цей же день, тобто 28.09.2022 о 13:50 год. повідомлення про підозру було вручено батькові ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10

13.12.2022 повідомлення про підозру також було вручено і самому ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо порушення порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 ,з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п.46 рішення від 27.02.80 у справі «Deweer v. Belgium») особа повинна набути статус підозрюваного виключно у передбаченому законом порядку, з дотриманням установленої законом процедури. Інакше вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу підозрюваного у межах кримінального провадження.

Частиною 1 ст.276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 статті 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів судового провадження слідує, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було складено 28.09.2022 та слідчим вживались заходи до вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Зокрема, у день складення повідомлення про підозру ОСОБА_6 був тимчасово відсутній за місцем проживання, що підтверджується рапортом слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 28.09.2022 про те, що ним, тобто слідчим, з метою повідомлення ОСОБА_6 про підозру, було здійснено виїзд в м. Чортків; останній був повідомлений в телефонному режимі про необхідність прибуття до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області; в подальшому ОСОБА_6 мобільний телефон вимкнув, у відділ поліції не прибув, за місцем проживання ОСОБА_6 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області не було, при спілкуванні з батьком ОСОБА_6 . ОСОБА_11 останній повідомив, що місце перебування його сина йому не відоме.

У зв`язку із цим повідомлення про підозру було вручено під розписку дорослому члену сім`ї ОСОБА_6 , тобто батьку - ОСОБА_11 28.09.2022.

Так, згідно КПК України право застосувати особливий порядок вручення повідомлення про підозру (у спосіб, передбачений для вручення повідомлень) виникає лише у чітко визначеному законом випадку. У частині першій статті 278 Кодексу йдеться про те, що у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень, повідомлення про підозру вручається у випадку неможливості такого вручення особисто.

КПК України регламентує, що у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (Глава 11 КПК України, ст.ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч.1 ст.135 КПК);врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК). З викладеного убачається, що КПК України містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких повідомлення про підозру може бути вручене.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту про вручення вказаного повідомлення про підозру з порушенням кримінального процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та погоджується з висновком слідчого судді, що вручення повідомлення про підозру батьку ОСОБА_6 мало місце у спосіб, передбачений для вручення повідомлень відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу оскільки місце знаходження ОСОБА_6 не було встановлено.

Перевіряючи доводи апелянта про неналежного суб`єкта вручення повідомлення про підозру, колегія суддів вважає, що ст. 276 КПК не містить імперативної норми про те, що вручення повідомлення про підозру має здійснювати виключно ця особа, яка склала письмове повідомлення про підозру.

З наданих прокурором матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28.09.2022 прокурор, який склав повідомлення про підозру, - ОСОБА_8 , надав слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 доручення на вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру (а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень).

Слідчий ОСОБА_10 входить в слідчу групу у кримінальному провадженні № 0001388, що підтверджується постановою про призначення слідчої групи від 07.09.2022.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді про те, що складення повідомлення про підозру прокурором ОСОБА_8 та подальше вручення цього повідомлення про підозру на підставі його доручення слідчим ОСОБА_10 не порушує вимог КПК України.

Враховуючи вищезазначене, доводи та підстави в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді