Справа № 367/5073/22
Провадження №1-кс/367/876/2022
УХВАЛА
Іменем України

06 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного 01.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного 01.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000588 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 видане 16.06.2021, та яке дійсне до 16.06.2051 відкриті категорії А, А1, В, В1, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.
Під час досудового розслідування встановлено, що до ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівника сервісного центру про те, що 01.12.2022 під час заміни посвідчення водія, яке пред`явила ОСОБА_5 , виявлено ознаки підробки водійського посвідчення № НОМЕР_1 виданого 16.06.2021 (ЄО 13750 від 01.12.2022).
01.12.2022 в період з часу з 16 год. 52 хв. по 16 год. 56 хв. за адресою: м.Буча, вул. Депутатська, 1-В, дізнавачем СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видала працівникам поліції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 видане 16.06.2021 ТСЦ 8049, та яке дійсне до 16.06.2051, яке в подальшому вилучено до спец-пакету № PSP 1220114.
Постановою від 02.12.2022 зазначений бланк посвідчення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000588 від 01.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.
Учасники процесу, повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися.
Згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержанні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, ч. 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Витягом з кримінального провадження №0000588 підтверджується факт внесення 01.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України, а саме відносно того, що до ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівника сервісного центру про те, що 01.12.2022 під час заміни посвідчення водія яке пред`явила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено ознаки підробки водійського посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 16.06.2021 (ЄО13750 від 01.12.2022)
Відповідно до протоколу огляду місця події - 01.12.2022 року дізнавачем СД ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 з 16:52 год. по 16:56 год. за адресою: АДРЕСА_1 на вільнодоступній ділянці місцевості проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала працівникам поліції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , видане 16.06.2021 ТСЦ 8049 та дійсне до 16.06.2051 з діючими категоріями А, А1, В, В1, яке в подальшому вилучено до спец-пакету № PSP 1220114.
02.12.2022 постановою дізнавача ВП № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000588 від 01.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 видане 16.06.2021 ТСЦ 8049, та яке дійсне до 16.06.2051 з відкритими категоріями А, А1, В,В1.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на вилучене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 01.12.2022 року у ОСОБА_5 в ході проведення огляду місця події посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 видане 16.06.2021 ТСЦ 8049, та дійсне до 16.06.2051 з відкритими категоріями А, А1, В,В1, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження означеним майном.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7