Провадження №: 1-в/752/99/23
У Х В А Л А

10.04.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві

поданняГолосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київської області
прозаміну покарання
відносноОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 12.01.2022 у справі № 752/16024/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджено у кримінальному провадженні № 0001256 до покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. За указаним вироком ОСОБА_4 було розстрочено сплату штрафу на 10 місяців шляхом внесення 10-ти платежів по 3 400,00 грн.

01.03.2023 до суду надійшло подання Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київської області від 21.02.2023, в якому заявлено вимоги щодо розгляду судом питання про заміну несплаченої розстроченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавленням волі стосовно засудженого. Подання оформлене з посиланням на ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України та мотивоване тим, що станом на 21.02.2023 уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

Для розгляду зазначеного подання судом було призначено засідання на 10.04.2023.

Засуджений до суду не прибув, клопотав про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, а також подав клопотання про розстрочення сплати штрафу.

Орган з питань пробації уповноваженого представника до суду не направив.

Прокурор у справі подання не підтримала, пояснила, що вважає за доцільне залишити призначене судом покарання без змін, посилалася на те, що застосування виправних робіт до військовослужбовців не передбачене, застосування громадських робіт для військовослужбовців строкової служби також не передбачено.

З огляду на необов`язковість явки учасників провадження до суду для участі в судовому засіданні, в якому відбувається розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням вироку, розгляд клопотання проведено на підставі наявних матеріалів.

Клопотання засудженого про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку за його участі судом відхилено, адже ОСОБА_4 не вказав на суд, до якого він може прибути для участі в судовому засіданні та не повідомив дані, за якими його можливо ідентифікувати в Державній системі електронної ідентифікації "Електронний суд".

Проаналізувавши наявні матеріали та дослідивши докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Кримінального-виконавчого кодексу України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений ч. 1 цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

За приписами ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і у межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбаченого вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Частиною 3 ст. 56 КК України передбачено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

На момент постановлення вироку у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 проходив строкову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у Хмельницькій області та є військовослужбовцем наразі.

Як вбачається з документів, які надійшли до суду від органу з питань пробації 21.02.2023 Голосіївський районний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київської області отримав розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили у справі № 752/16024/21 та склав на ім`я ОСОБА_4 повідомлення про обов`язок сплати штрафу з вказівкою адреси засудженого: АДРЕСА_1 .

Тобто у день отримання розпорядження про виконання вироку орган з питань пробації одночасно склав повідомлення для засудженого та подання до суду про заміну покарання, не з`ясувавши чи сплачував ОСОБА_4 штраф, чи обізнаний ОСОБА_4 про необхідність подання платіжних документів про сплату штрафу до органу з питань пробації, а саме: Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київської області, без врахування місця служби ОСОБА_4 , без урахування приписів ч. 3 ст. 56 та ч. 2 ст. 57 КК України.

З документів, які надійшли до суду не видається за можливе установити, що ОСОБА_4 повідомлений про прийняття вироку до виконання саме вищевказаним органом.

Також заслуговує на увагу і та обставина, що станом на час проведення судового засідання матеріали кримінальної справи не містять достовірного і належного підтвердження того, що грошові кошти на виконання вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 12.01.2022 не надійшли від імені засудженого на відповідний рахунок і не були зараховані в доход бюджету, а тому задоволення за цих умов отриманого подання становитиме надмірний формалізм та також може становити порушення права на захист на стадії виконання вироку.

Описані обставини у сукупності не дають підстав для позитивного вирішення судом питання про заміну виду покарання, адже це несе у собі ризики порушення права на захист та справедливий суд на стадії виконання судового рішення, зокрема в умовах воєнного стану та перебування обвинуваченого на військовій службі.

Клопотання ОСОБА_4 про розстрочення сплати штрафу судом не може бути позитивно розглянуте, адже питання про розстрочення вже було вирішено у вироку суду.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 534, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Голосіївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київської області від 21.02.2023 відносно ОСОБА_4 про заміну покарання залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1