Провадження №1-кп/761/1810/2022
В И Р О К

іменем України

03 жовтня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_5, за участю секретаря ОСОБА_6, прокурора ОСОБА_7, обвинуваченого ОСОБА_1 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0001972 від 04.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Партизанськ Приморського краю РФ, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-11.05.2017 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 191 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

-05.03.2018 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільнений по відбуттю строку покарання 01.03.2021;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

У С Т А Н О В И В:

30 травня 2021 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, обвинувачений ОСОБА_1 , будучи раніше судимими за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зайшовши до коридорного приміщення, звернув увагу на банківську картку банку АТ КБ «ПриватБанк», яка лежала на підлозі.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 18 годині 30 хвилин, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що ніхто із сторонніх осіб за його діями не спостерігає, ОСОБА_1 підняв з підлоги банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 , та направився до банкомату, з метою зняття грошових коштів за допомогою вказаної банківської картки, тобто викрав офіційний документ.

Далі, 30 травня 2021 року, о 19 годині 01 хвилин, обвинувачений ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 3-2, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 , достовірно знаючи пін-код від вказаної картки, здійснив в банкоматі зняття грошових коштів в розмірі 4 160 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_1 , 30 травня 2021 року, о 19 годині 05 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 6, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 , достовірно знаючи під-код від вказаної картки, діючи повторно, умисно та таємно, здійснив в банкоматі зняття грошових коштів в розмірі 4 160 грн.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , потерпілому ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 8320 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, беззаперечно підтвердив викладені обставини вчинення злочинів, та при цьому пояснив, що 30 травня 2021 року у вечірній час він, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 21, побачив банківську картку, яку викрав. В подальшому, він здійснив два рази зняття готівки, по 4 160 грн. кожен, з цієї картки в банкоматах за адресами в м. Києві: вул. Татарська, 3-2, вул. Татарська, 6.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_1 своїми діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_1 , які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_1 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття.

При цьому суд вважає безпідставним посилання в обвинувальному акті на обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину відносно особи з інвалідністю, оскільки обвинувачений ОСОБА_1 об`єктивно не знав, та не усвідомлював, що протиправні дії вчиняються відносно наведеної особи.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд враховує те, що на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, при цьому запевнив суд про неприпустимість протизаконної поведінки у майбутньому, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення через короткий проміжок часу після звільнення з місця відбування покарання, а отже у повній мірі не став на шлях виправлення, тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавленні волі, однак у не максимальному розмірі, за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в максимальному розмірі.

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив два кримінальних правопорушення, відповідно до правил ст. 70 КК України, суд вважає необхідним призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_1 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, належне виховання яких має відбуватися виключно у повноцінній сім`ї, тобто за умови безпосередньої участі обвинуваченого, беручи до уваги також те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні щиро засудив власну протиправну поведінку, частково відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки потерпілому, який звернувся до суду листом з проханням не застосовувати суворе покарання до обвинуваченого, в даному конкретному випадку, на переконання суду, є можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, і тому по відношенню до нього суд застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, за які йому призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки:

1.Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5