02.02.2023
Справа № 642/416/23
Провадження № 1-кс/642/198/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, не одруженої, військовослужбовця, призваної під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого бойового медика другої стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановив:

31.01.2023 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий вказала, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №19 від 29.03.2022 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого бойового медика другої стрілецької роти військової частин А 7404.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують молодшого сержанта ОСОБА_6 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, молодший сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинна свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався та триває досі.

Однак, молодший сержант ОСОБА_6 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішила стати на злочинний шлях.

Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знала та усвідомлювала, що повинна неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

При цьому, молодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді старшого бойового медика другої стрілецької роти військової частин НОМЕР_1 , 14.11.2022 під час проходження військової служби вирішила стати на злочинний шлях, та діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішила незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, молодший сержант ОСОБА_6 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 14.11.2022, не з`явилась зі звільнення до місця несення служби, а саме до місця знаходження військової частини НОМЕР_1 на ППД «ЖБК» за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від військової служби.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, молодший сержант ОСОБА_6 в період з 14.11.2022 до 30.01.2023, перебувала поза межами території дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, з метою тимчасово ухилитись від військової служби.

30.01.2023 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненому особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_6 скоїла умисний тяжкий злочин, переховується від органів досудового розслідування та суду, є підстави вважати, що ОСОБА_6 має свідоме бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і перебуваючи на волі, враховуючи, що вона вчинила умисний тяжкий злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення та сховатися від слідства і суду, таким чином перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не відомо.

30.01.2023 ОСОБА_6 вручено копію клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

31.01.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова подано клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, підозрювана в судові засідання за викликом на 31.01.2023 на 12-00 год., 01.02.2023 на 09-00 год. не з`явилась.

01.02.2023 слідчим ОСОБА_8 подано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_6 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 клопотання слідчого задоволено, надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 .

Станом на час розгляду клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, остання не затримана, до суду приводом не доставлена.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого, або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті.

При цьому, ст. 193 ч. 6 КПК України передбачає що слідчий суддя, суд може розглядати клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише в разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, однак, будь-які такі відомості у клопотанні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, та з метою недопущень порушень ст.. 5, 6 «Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки внесене без передбачених діючим законодавством обґрунтувань, прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.6 ст. 193 КПК України, тому клопотання не може бути розглянуто за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 193 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення..

Слідчий суддя