Справа № 314/409/20
Провадження № 1-кп/314/57/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Вільнянськ клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують і на теперішній час.

Також прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину і, не відбувши призначене судом покарання, зазіхнув на невід`ємне право буд-якої людини право на життя, закріплене ст.ст. 3, 27 Конституції України, а саме обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яким Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім того, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строку від 7 до 10 років, та невідворотність покарання за його вчинення, переховувався від органів досудового розслідування, 17.02.2017 о 22:22 перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, через що 20.02.2017 був оголошений у розшук, та був затриманий лише силами Інтерполу на території Російської Федерації та екстрагований до України, тому існує беззаперечний ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, буде і в подальшому переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог про явку до суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки ризики, зазначені у клопотанні, є необґрунтованими та не доведеними, всі свідки допитані, тому ризики впливу на них немає.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою суду від 01.02.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою до 02.04.2023.

Таким чином, на теперішній час спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованого йому злочину, той факт, що вказані у клопотанні прокурора ризики, а саме: можливість переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованими, приходить до висновку, що існують достатні підстави продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого. Так, зазначені ризики підтверджуються тим, що обвинувачений, будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину, і не відбувши призначене покарання, обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також тим, що після того, як було скоєно кримінальне правопорушення, виїхав за межі країни, 17.02.2017 о 22:22 перетнув кордон України та переховувався на території Російської Федерації, через що 20.02.2017 був оголошений у розшук, та був затриманий силами Інтерполу на території Російської Федерації та екстрагований до України.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати під вартою, тому з урахуванням наведеного, доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 28 травня 2023 року включно.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176, 177, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, кінцевим строком тримання під вартою визначити 28 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником або законним представником протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Повний текст ухвали складено 30.03.2023.

Суддя ОСОБА_1

30.03.2023