Справа № 275/858/22
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2022 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Морозівка, Житомирської області, громадянка України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.
Всупереч введеному правовому режиму воєнного стану ОСОБА_6 07.11.2022 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік домоволодіння АДРЕСА_3 , вирішила викрасти велосипед, який належить потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, 07.11.2022 року близько 18 години 00 хвилин зайшла на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, в умовах воєнного стану викрала велосипеда торгівельної марки «Україна» вартістю 1 466, 67 грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 .
В подальшому викраденим майном потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 466, 67 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
23 листопада 2022 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_6 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_6 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , за згоди потерпілого ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_6 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, каялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження вказаної угоди судом.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_6 визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 .
Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_6 встановлена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зізвільненням останньої від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_6 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того суд вважає за необхідне речові докази вилучений велосипед марки «Україна», переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , залишити йому же.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи, в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок
Речові докази вилучений велосипед марки «Україна», переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , - залишити йому же.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10