Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1521/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 квітня 2023 року включно, без визначення застави, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буцин, Старовижівського р-ну, Волинської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 27.12.2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, підтверджуються матеріалами справи, поясненнями прокурора та свідчать про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Зазначає, що в повідомленні про підозру відсутній зміст підозри та безпідставно порушено питання кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України. Вважає, що у даному провадженні порушена її підслідність. Вказує, що органом досудового розслідування порушено право на захист ОСОБА_8 . Зазначає, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри. Посилається на те, що відсутні ризики вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Звертає увагу, що в клопотанні слідчого відсутні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідків, проведення експертиз та перешкоджати проведенню досудового розслідування.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було проводитись слідчими органами Національної поліції. Постанову про визначення підслідності вважає немотивованою в частині зазначення підстав для визначення підслідності слідчому відділу УСБУ в Житомирській області. Вказує, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для продовження саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами огляду місця події від 27.12.2022, згідно з якими у лісовому масиві на околиці с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області виявлено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поряд з автомобілем марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому містились дві сумки та рюкзак із 68 пакунками з речовиною, схожою на наркотичну; протоколами оглядів речей від 04.01.2023 та від 05.01.2023, відповідно до яких оглянуто носії інформації із відеозаписами оглядів місця події, проведених 27.12.2022, під час яких у зазначених вище двох сумках та рюкзаку виявлено 68 пакунків з речовиною, схожою на наркотичну; висновком експерта від 28.12.2022 № СЕ-19/106-22/14096- НЗПРАП, згідно з яким зразок, відібраний із зазначеної вище речовини, що містилась у 68 пакунках, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - смолою канабісу, масою 93,299 г в перерахунку на суху речовину; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 28.12.2022, які під час несення військової служби у складі прикордонного патруля 27.12.2022 виявили у лісовому масиві на околиці с. Селезівка ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поряд з автомобілем марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому містились дві сумки та рюкзак із 68 пакунками з речовиною, схожою на наркотичну; інформацією, наданою УІП ГУНП в Житомирській області (вимога від 28.12.2022 № 12337/24-2022), згідно з якою 01.06.2004 судом малоритського району брестської області республіки білорусь ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.14, ч.1 ст.371 КК рб (замах на незаконний перетин кордону); протоколом огляду речей та предметів (речових доказів) від 28.12.2022, відповідно до якого оглянуто дві сумки та рюкзак, у яких містились 68 пакунків з наркотичною речовиною; відповіддю на запит з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ від 13.01.2023 № 91-1580/18/23-вих, згідно з якою ОСОБА_12 протягом 2018-2019 років тричі виїздив за межі державного кордону України; відповіддю на запит з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ від 12.01.2023 № 91-1435/18/23-вих, згідно з якою ОСОБА_11 протягом 2018-2022 років 277 разів виїздив за межі державного кордону України, в тому числі в республіку білорусь; протоколами огляду комп`ютерних даних від 09.02.2023 за участю свідків - військовослужбовців ДПСУ ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , під час яких свідки показали місце, де 27.12.2022 виявлено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поряд з автомобілем марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому містились дві сумки та рюкзак із 68 пакунками з речовиною, схожою на наркотичну; протоколом слідчого експерименту від 09.02.2023 за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого свідок на місці, де 27.12.2022 виявлено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поряд з автомобілем марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому містились дві сумки та рюкзак із 68 пакунками з речовиною, схожою на наркотичну, розповів про обставини вказаної події; протоколом огляду від 08.02.2023, відповідно до якого оглянуто автомобіль марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_1 , у якому ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно перевозили наркотичний засіб з Волинської області до околиці с. Селезівка; іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що, ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, яких на даний час не допитано та яким відомо про обставини вчинення ним злочину, а також на інших підозрюваних з метою схилити їх до відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань щодо його злочинної діяльності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів, тому доводи апеляційної скарги про те, що в повідомленні про підозру відсутній зміст підозри та безпідставно порушено питання кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України, апеляційний суд не приймає до уваги.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника в тій частині, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні повинно було проводитись слідчими органами Національної поліції, а постанова про визначення підслідності є немотивованою в частині зазначення підстав для визначення підслідності слідчому відділу УСБУ в Житомирській області, з огляду на наступне.

За змістом постанови першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_19 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу від 11 січня 2023 року, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000338 від 27.12.2022 року проводиться неефективно, слідчим не вжито заходів до всебічного, повного, об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, зокрема, з часу реєстрації кримінального провадження органом досудового розслідування заходи щодо встановлення джерел походження, місць виготовлення виявлених і вилучених в ході досудового розслідування наркотичних речовин, причетних до цього осіб, не проводились, не вжиті заходи до встановлення можливого каналу контрабандного переміщення наркотичних засобів через митний кордон України поза митним контролем. У зв`язку з чим, на підставі ч.5 ст.36 КПК України, з метою забезпечення ефективного досудового розслідування і своєчасного виконання необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, додержання розумних строків досудового розслідування, доручено проведення досудового розслідування даного кримінального провадження слідчому відділу УСБУ в Житомирській області.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника, який просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюваного, який підтримав захисника та думка прокурора, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 років до12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також судом враховано обсяг слідчих дій, які необхідно здійснити під час досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, на даний час необхідно завершити проведення комплексної судової дактилоскопічної та експертизи матеріалів, речовин та виробів стосовно вилученої речовини та пакунків, у яких вона містилась, а також отримати її матеріали; завершити проведення 18 судових молекулярно-генетичних експертиз стосовно вилучених у ході огляду місця події речей, а також отримати її матеріали; завершити проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи стосовно вилученого засобу зв`язку та отримати її матеріали; витребувати матеріали виконання всіх доручень слідчого, наданих оперативним підрозділам; провести слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення інших осіб, причетних до організації контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу на територію республіки білорусь та осіб, які повинні були сприяти у цьому підозрюваним та інші слідчі та процесуальні дії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування (продовження) виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_9 та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 квітня 2023 року включно без визначення застави, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: