У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2022 Справа №607/9611/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Непоротове Сокирянського району Чернівецької області, українця, громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, з одночасним визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у випадку внесення застави покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.11.2021 близько 22:20 год. екіпажом «Юпітер 0151» у складі командира роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_7 та т.в.о. командира взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_8 було отримано повідомлення про те, що екіпажу «Юпітер 0202» у складі поліцейського ОСОБА_9 та інспектора ОСОБА_10 , які перебували біля АЗС «WOG» по вул. 15 Квітня, 2а, в м. Тернополі, потрібна допомога.

По прибуттю на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_1 , за вказаною адресою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було встановлено, що поліцейські екіпажу «Юпітер 0202» здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім останнього на місці події перебували ще двоє осіб чоловічої статі, які перешкоджали поліцейським екіпажу «Юпітер 0202» складати протокол стосовно ОСОБА_11 за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому, працівники патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились у форменому одязі (однострій поліцейських), підійшли до вказаних осіб, представились, пред`явили їм службові посвідчення та попросили показати документи, що посвідчують особу, на що один з них ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочав вчиняти дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Надалі, працівниками патрульної поліції було повторно пред`явлено вимогу ОСОБА_4 показати документи та припинити правопорушення, а також роз`яснено, що у разі відмови його буде затримано та доставлено до відділу поліції.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ніяк не реагував на законні вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів та припинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ОСОБА_8 згідно з ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про застосування до нього фізичної сили та спеціальних засобів (кайданок).

Після цього, о 22:36 год. 25.11.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проігнорувавши законні вимоги працівників поліції щодо пред`явлення документів та припинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, здійснив активний опір працівникам патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки, а саме під час затримання в порядку ст. 260 КУпАП наніс т.в.о. командира взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_8 один удар ногою в область грудної клітки.

26 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

24 червня 2022 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що він не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик, а також його місцезнаходження невідоме, що свідчить про його намір й надалі переховуватися від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від участі у проведенні процесуальних дій.

Того ж дня, кримінальне провадження № 0001665 від

26 листопада 2021 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 280 КПК України було зупинене за розшуком підозрюваного.

28 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/9611/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02 листопада 2022 року ОСОБА_4 було затримано та постановою слідчого відновлено досудове розслідування у кримінальне провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий зазначає, що підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до двох років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); 2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даний час, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , в порушення п. 2 ч. 7 ст. 42 КПК України, не виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_12 від 29 квітня 2022 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме, не прибував до слідчого за першою вимогою та не повідомив слідчого про зміну свого місця проживання.

Відомостей, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою, на даний час не здобуто.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, запобіганню можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пояснивши, що 25 листопада 2021 року на нього напали працівники поліції, внаслідок чого у нього було забиття грудної клітки. Зазначив, що є добропорядним громадянином, а тому, ризики та обов`язки не порушував.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.

Нормами ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Крім цього, згідно п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

26 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

24 червня 2022 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, у зв`язку з тим, що він не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик, а також його місцезнаходження невідоме, що свідчить про його намір й надалі переховуватися від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від участі у проведенні процесуальних дій.

Того ж дня, кримінальне провадження № 0001665 від

26 листопада 2021 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 280 КПК України було зупинене за розшуком підозрюваного.

28 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/9611/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02 листопада 2022 року ОСОБА_4 було затримано та постановою слідчого відновлено досудове розслідування у кримінальне провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, зокрема:

- рапорт інспектора чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області (ЄО №48210 від 25.11.2021);

- показання потерпілого ОСОБА_8 від 15.03.2022;

- показання свідка ОСОБА_7 від 15.03.2022;

- показання свідка ОСОБА_10 від 18.03.2022;

- копії матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 , розстановки сил та засобів роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області з 20:00 год. 25.11.2021 по 08:00 год. 26.11.2021;

- протокол огляду відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які 25.11.2021 перебували на виклику за адресою 15 квітня, 2а в м. Тернопіль;

- протокол огляду відеозапису відеореєстратора службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_1 ;

- інші матеріали досудового розслідування у їх сукупності.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, беззаперечних доказів, які б спростовували обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 , слідчому судді не надано.

При цьому, необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення відповідальності.

Обґрунтовуючи необхідність продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваний

ОСОБА_4 , володіючи необхідною інформацією щодо обставин кримінального провадження, може незаконно на них впливати шляхом погроз чи застосування інших засобів впливу з метою дачі цими особами неправдивих показів.

Також, слідчий суддя вважає доведеним і ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення висловлював погрози працівникам поліції, в ході допиту зазначав, що не вважає себе громадянином України та не визнає державу Україна, що свідчить про стійкість його суспільно-небезпечної поведінки під час дії по усій території України воєнного стану на підставі Закону України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , в порушення п. 2 ч. 7 ст. 42 КПК України, не виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_12 від 29 квітня 2022 року про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме, не прибував до слідчого за першою вимогою та не повідомив слідчого про зміну свого місця проживання.

Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нетяжкого кримінального правопорушення.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, немає постійного джерела доходу та офіційно не працевлаштований, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою, не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні, а саме, з протоколу затримання особи, підозрюваного ОСОБА_4 було затримано у відповідності до ст. 208 КПК України, 02.11.2022.

Відтак, саме з 02.11.2022 слід виходити при обрахуванні строку тримання під вартою.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слід задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 48 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальний стан підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 санкцію, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі шість прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафна чи каральна функція, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 грудня 2022 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі шість прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 600,00 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0001665 від 26 листопада 2021 року, за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2022 року.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 19 грудня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 04 листопада 2022 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1