ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/342/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєсторованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , старшого оперуповноваженого 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.28 ч.2 ст. 162 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 00 год. 00 хв. 01.01.2023 року.

Заборонено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 01.01.2023 року, такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою, з визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, експертами та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, СВ (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 25.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч.2 ст.28 ч.2 ст. 162 КК України.

Слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, своє рішення мотивував тим, що прокурором не доведено неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із чим обрав запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з тих підстав, що саме цей запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а вказану ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні прокурором не було надано жодних реальних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи захисника ОСОБА_8 щодо поважності пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Аналізом оскаржуваного рішення слідчого судді та матеріалів провадження, колегією суддів встановлено, що вказані вимоги слідчим суддею дотримані у повному обсязі.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.28 ч.2 ст. 162 КК України, яку слідчий обґрунтовує наведеними в клопотанні обставинами та доданими до нього документами, та які були предметом дослідження та оцінки слідчим суддею, що детально викладено в ним оскарженій ухвалі.

Окрім того, слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували також про наявність, окрім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, ще й на існування ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення тим, що саме цей запобіжний захід є достатнім та може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та попередить ризики, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, однак ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні та наявність існування яких встановлена слідчим суддею.

Згідно ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що не застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , як про це ставить питання захисник в апеляційній скарзі, не зможе попередити вищевказаним ризикам. Органом досудового розслідування проведено на даний час лише першочергові слідчі дії, ще необхідно встановити інші обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи вказані обставини, слідчим суддею вірно визначено вид запобіжного заходу, який також вірно застосовано цілодобово.

Слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема враховано особу ОСОБА_7 та міцність його соціальних зв`язків.

Отже, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу та прийняв вірне та обґрунтоване рішення, визначивши його у виді цілодобового домашнього арешту.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_7 -адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді