Справа № 373/1647/21
Номер провадження 1-кп/373/30/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі матеріали кримінального провадження № 0000092 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на військовому обліку не перебуває, логіста у фізичної особи підприємця ОСОБА_7 (зі слів), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.06.2020 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання за цим вироком з 25.10.2021,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи знайомим з потерпілим ОСОБА_6 та знаючи, що він є фізичною особою підприємцем, у жовтні 2018 року (точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено), маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, користуючись довірою останнього та зловживаючи нею, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шахрайським шляхом вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, обвинувачений під час бесіди із ОСОБА_6 повідомив йому, що він є директором та власником ТОВ «ІГЛ.ГРУП» та займається імпортом овочів і фруктів в Україну. У зв`язку з цим запропонував йому співпрацювати, а саме - вкласти грошові кошти для закупівлі у закордонних фірм овочів та фруктів з метою імпортувати та реалізувати їх на території України та після реалізації отримати прибуток, чим ввів в оману останнього, не маючи на меті повертати грошові кошти.

ОСОБА_6 , будучи впевненим у добросовісності дій ОСОБА_4 та введеним ним в оману, погодився на висунуту пропозицію останнього та протягом періоду часу з 14.11.2018 по 23.05.2019 перераховував на карткові рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 , грошові кошти на загальну суму 238 665,88 грн., у тому числі:

шляхом перерахування грошових коштів на суму 187 810,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ;

шляхом перерахування грошових коштів на суму 5 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 ;

шляхом поповнення карткового рахунку № НОМЕР_4 на суму 6 487,00 грн;

шляхом поповнення карткового рахунку № НОМЕР_2 на суму 19 042,25 грн.;

шляхом перерахування грошових коштів на суму 5 326,63 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 ;

шляхом перерахування грошових коштів на суму 15 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_4 .

Отримуючи у цей період часу від ОСОБА_6 грошові кошти, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою останнього, використовував їх на власні потреби, не пов`язані із їх цільовим призначенням, при цьому повідомляючи потерпілому неправдиві відомості щодо реалізації овочів та фруктів на території України, які нібито закупив за кордоном на грошові кошти отримані від нього. Однак, будь-яких прибуткових та інших грошових коштів, потерпілий ОСОБА_6 від ОСОБА_4 не отримав.

Внаслідок вищевикладених шахрайських дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди на загальну суму 238 665,88 гривень.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, обвинувачений винним себе визнав та дав показання про те, що потерпілого знав в зв`язку з тим, що він займався ввезенням із-за кордону вживаних автомобілів та реалізацією їх на території України. Він дійсно неодноразово позичав у потерпілого готівкою грошові кошти на особисті потреби в загальній сумі близько 250 000 грн, як позики. Позичені кошти він частково повертав у присутності свідка, а частина позичених коштів ним не повернута про що є відповідне судове рішення. За таких обставин він не вбачає в своїх діях ознак шахрайства.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив фабулу обвинувачення, зазначивши про те, що у жовтні 2018 року він мав договірні відносини із батьком обвинуваченого. В ході виконання взятих на себе зобов`язань за договором із батьком обвинуваченого він познайомився із самим обвинуваченим, який запропонував йому співпрацю. Вид спільної діяльності полягав у тому, що він інвестує гроші в закупівлю овочів та фруктів за кордоном, а обвинувачений бере на себе забезпечення їх транспортування для імпортування в Україну та подальшу реалізацію. Отриманий прибуток мав бути розділений відповідно до вкладу кожного.

Для реалізації такого проекту обвинувачений запропонував використати як базу діюче ТОВ «ІГЛ.ГРУП», на що він відповів, що хоче аби задля цього проекту було їх спільне підприємство. Розпочався процес створення ТОВ «ФРУКТ-ІНВЕСТ». До завершення процесу створення такого товариства він, на переконання обвинуваченого, почав вкладати свої кошти, як він думав, в ТОВ «ІГЛ.ГРУП» задля досягнення поставленої мети. Обвинувачений, його батько та свідок ОСОБА_9 , котрий займався логістикою, були постійними відвідувачами в його офісі. Вони показували йому якісь документи, фотографії, створюючи ефект видимості роботи. Однак, впродовж тривалого часу він результатів так і не помітив та зрозумів, що його ошукали.

Гроші він перераховував за реквізитами, які надавав обвинувачений, переконуючи його в необхідності фінансування їх проекту: на пальне, транспортні та брокерські послуги.

Згодом виявилося, що директором ТОВ «ІГЛ.ГРУП» був призначений ОСОБА_9 , котрий не знав про задуми обвинуваченого, який був засновником цього товариства.

Свідок ОСОБА_9 в суді дав показання про те, що він знайомий як з обвинуваченим, так і з потерпілим. У 2019 році обвинувачений запропонував йому (без укладення трудового договору) працювати логістом та привів до офісу потерпілого по вул. Б. Хмельницького, 51 в м. Переяславі, де він мав займатися пошуком товару з Казахстану. Обвинувачений запропонував потерпілому закупівлю цибулі в Казахстані, а йому було доручено шукати транспорт для її доставки в Україну. Він знайшов трьох перевізників і передав цю інформацію обвинуваченому. Подальші дії обвинуваченого з цього приводу йому не відомі, але за виконану ним роботу обвинувачений не розрахувався. Згодом обвинувачений повідомив його про те, що у подальшому не потребує його послуг і їх шляхи розійшлися.

Під час роботи в офісі потерпілого він чув неодноразові розмови обвинуваченого із потерпілим, котрий запевняв його про успішність їх діяльності та майбутні прибутки. У запропонований обвинуваченим бізнес-проект кошти вкладав потерпілий, а обвинувачений мав виконувати технічні питання. У його присутності потерпілий передавав обвинуваченому готівкові кошти.

Із показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що він також знайомий як з обвинуваченим, так і з потерпілим. Потерпілий повідомив його про те, що він працює менеджером з продажу в ТОВ «ФРУКТ-ІНВЕСТ», хоча він там ніколи не працював. До цього, він на прохання обвинуваченого передав йому копію свого паспорта, аби той зробив йому якийсь подарунок на день народження. Не підозрюючи про дійсні наміри обвинуваченого, він передав йому копію паспорта, не отримавши ніякого подарунку. В офісі потерпілого він ніколи не був, про відносини між потерпілим та обвинуваченим по суті справи йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що обвинуваченого він знає наглядно. Влітку 2018 року обвинувачений звернувся до нього з бізнес-пропозицією вкласти кошти в певний проект, на що він відмовився. Згодом він дізнався від потерпілого про те, що таку ж пропозицію висунуто і йому. Він її прийняв, а тому просив у нього позичити грошові кошти в розмір 10 000 доларів США. Він позичив потерпілому гроші лише в сумі 200 000 грн, які мали бути вкладені в купівлю-продаж фруктів та овочів із-за кордону для подальшої реалізації в Україні. Про результат такої невдалої діяльності та про дійсні наміри обвинуваченого щодо потерпілого йому стало відомо в ході здійснення досудового розслідування в даній справі.

Із витягу з ЄРДР від 13.02.2020 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_6 були внесені відповідні відомості про вчинення ОСОБА_4 шахрайства. Правова кваліфікація злочину за ч. 4 ст. 190 КК України. Зазначена обставина підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_6 від 12.02.2020 про вчинення обвинуваченим відносно нього шахрайських дій, внаслідок яких останній заволодів його грошовими коштами.

Постановою заступника начальника СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 10.09.2021 у даному кримінальному провадженні було змінено кваліфікацію злочину із ч. 4 на ч. 2 ст. 190 КК України. До ЄРДР були внесені відповідні зміни щодо кваліфікації дій обвинуваченого.

Із копій дублікатів квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що потерпілий протягом 2018 року (листопад-грудень) та 2019 року (лютий-травень) здійснював перерахування коштів на ім`я ОСОБА_4 . Призначенням платежу було зазначено переказ на карту ПриватБанку.

Протоколом огляду речового доказу від 11.03.2021 встановлено проведення огляду файлів з даними щодо руху коштів по карткових рахунках обвинуваченого № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_5 відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» на які були здійснені грошові перекази від імені потерпілого та інших осіб. Також файлів, що містять фото обвинуваченого з емітованою для нього платіжною карткою в АТ КБ «ПриватБанк»; сканованої копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від імені обвинуваченого, яка містить його персональні дані, в тому числі і про місце роботи та займану посаду керівник ТОВ «ІГЛ.ГРУП». Окрім того, зафіксовано відкриття файлів, що містять цифрову інформацію про скановані копії паспорту обвинуваченого.

Відповідно до висновку експерта № 2607/21-1 за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26.07.2021 встановлено, що перерахування грошових коштів в загальній сумі 238 665,88 грн. з карткових рахунків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкритих у АТ КБ «Приватбанк», що належать гр. ОСОБА_4 , з метою здійснення господарської діяльності на закупівлю сільськогосподарської продукції у будь-яких постачальників документально не підтверджується.

Перерахування грошових коштів в загальній сумі 238 665 грн 88 коп. протягом часу з 14.11.2018 по 23.05.2019 ОСОБА_6 на карткові рахунки №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , НОМЕР_6 та НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 документально підтверджується.

Зазначені вище обставини певним чином підтверджуються і змістом рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2020 у справі № 373/1634/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів.

Злочинні дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено, оскільки така обставина як повторність у даній справі відсутня.

Судом встановлено, що на день вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому в цьому провадженні (період часу з 14.11.2018 по 23.05.2019) обвинувачений злочинів не вчиняв та судимості не мав. Однак, вчинив інший тотожний злочин 28.11.2019 за який був засуджений 19.06.2020 Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 190 КК України до трьох років позбавлення волі. У даний час відбуває покарання за тим вироком з 25.10.2021.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю злочинів, оскільки після постановлення вироку в справі було встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за ч. 4 ст. 70 КК України, в даному випадку, призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті. Остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, що призначений вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України та за цим вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. У даному випадку в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, позицію потерпілого, і доходить висновку призначити покарання у виді позбавлення волі.

Судові витрати відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні відсутні. Речові докази слід залишити в матеріалах справи.

ОСОБА_4 затриманий 25.10.2021 за попереднім вироком і перебуває в місцях попереднього затримання як ув`язнений, є засудженим за іншим вироком. Відповідно до ухвали Херсонського апеляційного суду від 14.01.2021 вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.06.2020 відносно обвинуваченого за ч. 3 ст. 190 КК України був змінений. За цим судовим рішенням на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування ОСОБА_4 покарання, призначеного за цим вироком, період його попереднього ув`язнення з 02.12.2019 по 03.12.2019 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Окрім того, вирішено питання про повернення застави заставодавцю, в решті вирок залишений без змін.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 373, 374,615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, що призначений вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України та призначеного за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком обчислювати з 25.10.2021, як дати його затримання у порядку виконання вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування ОСОБА_4 покарання, призначеного за цим вироком, період його попереднього ув`язнення з 02.12.2019 по 03.12.2019 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: CD-R диск ALERUS із інформацією про рух коштів, отриману в АТ КБ «ПриватБанк» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1