Справа № 147/89/16-к
Провадження №11-кп/801/311/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 21.06.2015 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України, разом з апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року, якою обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000250 від 21.06.2015 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України, - закрито, -

встановив:

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Так, 20.06.2015 близько 04 год. ОСОБА_8 , проходячи по АДРЕСА_1 (на даний час с. Дубина Гайсинського району Вінницької області), повз домогосподарство, що належало ОСОБА_10 , вирішив незаконно проникнути в кладову кімнату на його території, без дозволу ОСОБА_11 , який був законним власником домогосподарства, усвідомлюючи, що порушує недоторканість іншого володіння особи i бажаючи вчинити такі дії, ОСОБА_8 , умисно, протиправно, відкривши незамкнені двері кладової кімнати, проник в середину вказаного приміщення. Після проникнення до кладової кімнати ОСОБА_8 хотів справити у ньому свої природні потреби, проте почув крик ОСОБА_11 , злякався, вибіг з приміщення i залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки з часу вчинення діяння, яке ставиться йому в провину та яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, минуло більше трьох років.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання захисника, зазначив про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000250 від 21.06.2015 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України, - закрито.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів в сумі 797 грн 94 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, дане кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. Аналогічні строки звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України було передбачено ст. 49 КК України в редакції закону, що діяв на час вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 було вчинено 20.06.2015. Відомостей про наявність підстав для переривання перебігу давності, визначених ч. 3 ст. 49 КК України, матеріали справи не містять. Таким чином, станом на день розгляду даного кримінального провадження в Ладижинському міському суді закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК України.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, прокурор просить ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року змінити через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказати в резолютивній частині ухвали, що процесуальні витрати, за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 306 грн. 90 коп. та судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп., що загалом становить суму в розмірі 797 (сімсот дев`яносто сім) грн. 94 коп., - віднести на рахунок держави. В решті ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року залишити без змін.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито, ініціатором проведення судових експертиз був орган досудового розслідування, стороною захисту не залучалось жодних експертів, тому відповідно приписів ч. 2 ст.122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судових експертиз не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували проти апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції, стосовно ОСОБА_8 в частині стягнення процесуальних витрат - слід змінити.

Висновки суду про фактичні обставини провадження та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Частиною 2 статті 122 КПК України визначено, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вказаною нормою закону регламентовано стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише при постановленні судом обвинувального вироку.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, у тому числі витрат на залучення експертів, у разі його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття з цієї підстави кримінального провадження. Отже, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні не підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 слід змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 306 грн. 90 коп. та судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп., що загалом становить суму в розмірі 797 (сімсот дев`яносто сім) грн. 94 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної станції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, оскільки доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі знайшли підтвердження, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України - зміні в частині стягнення процесуальних витрат з ОСОБА_8 за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 413, 418, 419 КПК України, колегія суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити.

Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року, якою обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000250 від 21.06.2015 відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 162 КК України, закрито, - змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Процесуальні витрати, за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 306 грн. 90 коп. та судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп., що загалом становить суму в розмірі 797 (сімсот дев"яносто сім) грн. 94 коп., - відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3