У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000985, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання здізнавача СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2022 року за № 0000985, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою його місця проживання за адресою: в АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що органом досудового розслідування отримано інформацію, що за місцем проживання даного громадянина можуть бути речі, предмети чи електронні носії, які підтверджують його зв`язок з Російською Федерацією.

У судовому засіданні дізнавач подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені та нього матеріали, заслухавши дізнавача, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Частиною 1 ст. 234 КПК України визначено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання

знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частина 2 ст. 234 КПК України передбачає, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч. 3 ст. 234 КПК України, у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Як встановлено у ході розгляду клопотання, у провадженні сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000985 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2022 року. З витягу встановлено, що під час моніторингу соціальної мережі "Фейсбук", виявлено допис одного з користувачів, про те, що житель міста Ужгорода ОСОБА_5 публічно підтримує дії держави-агресора.

На переконання слідчого судді, дізнавачем не доведено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, з приводу якого розпочате досудове розслідування.

Зокрема, стороною обвинувачення не встановлено в якій формі об`єктивної сторони кримінального праовпорушення, передбаченого ч. 1 статті 111-1 КК України, вчинилися неправомірні дії ОСОБА_5 .

Органом дізнання не зібрано жодного доказу вчинення ОСОБА_5 публічного заперечення здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України або публічних закликів до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

З клопотання дізнавача вбачається тільки, що ОСОБА_5 "веде агітацію за Росію", підтримує зв`язок з державною агресором, та має партійний квиток партії "Анатолія Шарія".

При цьому, як вбачається з примітки до ст. 111-1 КК України, публічним вважається поширення закликів або висловлення заперечення до невизначеного кола осіб, зокрема у мережі Інтернет або за допомогою засобів масової інформації.

Водночас, органом дізнання не встановлено ні сторінки мережі Інтернет, де ОСОБА_5 публічно вчиняв такі дії, ні засобу масової інформації, ні іншого джерела публічного поширення інформації, ні часу вчинення кримінального правопорушення, ні інших кримінально-значущих ознак.

Інформація з сторінки соціальної мережі, яка стала підставою для внесення відомостей

до Єдиного реєстру досудових розслідувань не оглянута у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, особа, яка виклала дану публікацію не допитана у якості свідка.

Відтак, підстав вважати, що відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які містяться у вказаних речах можуть бути доказами під час судового розгляду і знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі - відсутні.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 216 КПК України, досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, здійснюється органом Національної поліції, а не відповідними підрозділами органи безпеки, що є порушеннями правил підслідності.

Як зазначено в постанові об`єднаної палати ККС ВС у справі № 640/5023/19, в разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснити досудове розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК України, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матимуть місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК України та порушення вимог статей 214, 216 КПК України. Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

У зв`язку з вищенаведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повної ухвали 08 листопада 2022 року 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1