Справа № 477/1207/22
Провадження № 1-кп/477/41/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

02 лютого 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року до суду надійшов обвинувальний акт з додатками, передбаченими ч.4 ст. 291 КПК України, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: в умисному протиправному заподіянню смерті іншій особі.

01 лютого 2023 року в судовому засіданні від захисника адвоката ОСОБА_5 в усній формі надійшло клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, мотивуючи це тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, вважає що на сьогодні продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно з якою обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження 14 серпня 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва 17 серпня 2022 року підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Миколаївським апеляційним судом у задоволені скарги підозрюваного про заміну запобіжного заходу відмовлено повністю, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

11 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2022 року.

09 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 грудня 2022 року.

07 грудня 2022 року під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 головуючому у справі судді ОСОБА_1 був заявлений відвід, в подальшому у задоволенні якого було відмовлено. Оскільки підготовче судове засідання не відбулось, то на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України обвинуваченому обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений.

З огляду на досліджені матеріали, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді застави стала обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі до 15 років, наявність ризиків того, що він в подальшому буде намагатися ухилятися від слідства та суду, здійснити виїзд на непідконтрольну територію України, впливати на свідків, матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як на підставу зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 захисник адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Проте суд критично сприймає таку позицію, оскільки сама по собі тривалість перебування під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, без оцінки ризиків, які враховувались при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим захисник не зазначив та не надав докази на підтвердження зміни або нівелювання ризиків, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За такого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 02 лютого 2023 року.

Суддя ОСОБА_1