У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеонокференції в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000443, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2022 року засобом поштового зв`язку слідчий відділу ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням за №0000443, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення санкціонованого обшуку, що проводився 24.12.2022 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- грошові кошти номіналом 200 грн. та 100 грн. із серійними номерами Є32558890, СБ3714197, які вилучено до спеціального пакету НПУ WAR1113350;

- поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору із залишками білої порошкоподібної речовини невідомого походження, фольгу із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий пакет світло-зеленого кольору, які упаковано спеціального пакету НПУ WAR1113351, з підписами понятих та слідчого.

В судове засідання прокурор ОСОБА_7 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Підозрюваний ОСОБА_3 який являється власником, володільцем вилученого майна, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000443 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2022 року.

Як вбачається з клопотання, 24.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа №308/15732/22, провадження №1-кс/308/4623/22, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети та речі: грошові кошти номіналом 200 грн. та 100 грн. із серійними номерами Є32558890, СБ3714197, які вилучено до спеціального пакету НПУ WAR1113350; поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору із залишками білої порошкоподібної речовини невідомого походження, фольгу із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий пакет світло-зеленого кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ WAR1113351, з підписами понятих та слідчого.

В подальшому 24.12.2022 року о 20 год. 42 хв. ОСОБА_3 було затримано відповідно до ст.207, 208 КПК України, що підтверджується протоколом затриманням, наявним в матеріалах клопотання.

25.12.2022 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинене повторно (ч.2 ст. 307 КК України).

24.12.2022 вилучені предмети та речі постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження /постанова про визнання речовими доказами від 24.12.2022/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: грошові кошти номіналом 200 грн. та 100 грн. із серійними номерами Є32558890, СБ3714197, які вилучено до спеціального пакету НПУ WAR1113350; поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору із залишками білої порошкоподібної речовини невідомого походження, фольгу із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий пакет світло-зеленого кольору, які упаковано спеціального пакету НПУ WAR1113351, з підписами понятих та слідчого, відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку, проведеного стороною обвинувачення 24.12.2022 року, а саме: грошові кошти номіналом 200 грн. та 100 грн. із серійними номерами Є32558890, СБ3714197, які вилучено до спеціального пакету НПУ WAR1113350; поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору із залишками білої порошкоподібної речовини невідомого походження, фольгу із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий пакет світло-зеленого кольору, які упаковано спеціального пакету НПУ WAR1113351, з підписами понятих та слідчого, із забороною користування, розпорядження, відчуження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення санкціонованого обшуку, що проводився 24.12.2022 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- грошові кошти номіналом 200 грн. та 100 грн. із серійними номерами Є32558890, СБ3714197, які вилучено до спеціального пакету НПУ WAR1113350;

- поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору із залишками білої порошкоподібної речовини невідомого походження, фольгу із залишками речовини невідомого походження, поліетиленовий пакет світло-зеленого кольору, які упаковано до спеціального пакету НПУ WAR1113351, з підписами понятих та слідчого.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8