Справа № 128/1398/23
УХВАЛА

13 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000035 від 16.01.2023 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому просив врахувати, що обвинувачені скоїли тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Просив врахувати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 порушено, ще одне кримінальне провадження. Вважає, що обвинувачені схильні до вчинення кримінальних правопорушень та можуть порушувати свої процесуальні обов`язки, щодо явки до суду. Проти зустрічного клопотання відносно зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 заперечив, вважає, що домашній арешт не забезпечить процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому у запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби. Законний представник ОСОБА_6 думку обвинуваченого підтримала. Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_5 , а також законний представник ОСОБА_6 клопотання сторони обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заявили власне клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час доби за місцем його проживання в м. Київ. Законний представник ОСОБА_10 клопотання ОСОБА_9 підтримала. При цьому захисник обвинуваченого просив врахувати, що обвинувачений є раніш не судимим, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв слідству, дав викривальні докази, за якими було порушене окреме кримінальне провадження. Просив врахувати вік обвинуваченого, те що він має постійне місце проживання, сім`ю, яка потребує його допомоги.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з положеннями, викладеними в ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною 2 статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка являється частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, визначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Судом встановлено, що запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України).

При вирішенні питання, щодо продовження ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, суд враховує, що він є неповнолітнім, має постійне місце проживання, сім`ю, а отже є наявними соціально стримуючі фактори, на даний час навчається в навчальному закладі, а отже застосування міри запобіжного заходу в нічний час доби забезпечить обвинуваченому можливість здобути освіту та при йому безперешкодно виконувати процесуальні обов`язки обвинуваченого.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу, суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого; тяжкість пред`явленого обвинувачення; наявність в обвинуваченого постійного місця проживання, сім`ї, міцних соціальних зв`язків, тому вважає за можливе продовжити міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Щодо клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби, судом враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів суд вважає, що підозра є обґрунтованою.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При зміні запобіжного заходу ОСОБА_9 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свою вину в скоєному визнає, дав викривальні покази, активно сприяв розкриттю злочину, є раніше не судимий, є студентом коледжу, є не повнолітній, має постійне місце проживання, матір, яка може стримувати поведінку обвинуваченого та наглядати за виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого. Отже на даний час у обвинуваченого є наявними соціальні чинники стримуючого характеру.

Враховуюче вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність підстав для зміни йому запобіжного заходу, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

На думку суду, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби зможе запобігти ризикам, встановленим судом та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є необгрунтованим та задоволенню не підлягає, а клопотання захисника та обвинуваченого - обгрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки містить наявні підстави, які є достатніми для переконання в доцільності зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314,327, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 по 06:00 год, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком до 2 місяців до 12 червня 2023 року включно, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 - в нічну пору доби.

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання: АДРЕСА_2 до 12 червня 2023 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілою стороною та свідками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити для виконання до ВП № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та зобов`язати негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_9 , про що письмово повідомити Вінницький районний суд Вінницької області.

Копію ухвали для відома направити в Вінницьку окружну прокуратуру.

Ухвала в частині клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 5-ти діб з моменту її проголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1