Провадження № 1-кп/185/27/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002192 від 07 листопада 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошенко Красногвардійського району АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

06 листопада 2018 року близько о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прийшов за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_8 , а саме до домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою продати останньому сокиру. Відчинивши калітку та пройшовши до двору вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_3 виявив відсутність ОСОБА_8 за місцем мешкання. В цей момент, володіючи відомостями про перебування в приміщенні літньої кухні на території вказаного домоволодіння мопеду марки «Альфа», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , без номерних знаків, власником якого є ОСОБА_8 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом,повторно, шляхом проникнення до приміщення літньої кухні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 06 листопада 2018 року близько о 10 годині 05 хвилин, підійшов до приміщення літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_2 , зняв з дверей навісний замок, який перебував в незачиненому стані, відчинив вхідні двері та проник до приміщення літньої кухні. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_3 побачив мопед марки «Альфа», червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , без номерних знаків, та реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом повторно, ОСОБА_3 підійшов до вказаного мопеда, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, взяв мопед «Альфа», червоного кольору, та тримаючись за кермо викотив його з приміщення літньої кухні. Після чого, разом з вказаним мопедом ОСОБА_3 покинув територію домоволодіння, у напрямку вул. Спартака м. Павлоград Дніпропетровської області та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_8 на суму 840,46 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що 06 листопада 2018 року він побачив на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , мопед та вирішив його викрасти. В цей же день приблизно о 10:00 год. він відчинив калітку, зайшов на територію домоволодіння, зняв замок з дверей приміщення кухні, та викотив звідти мопед, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. Після чого, вказаний мопед продав незнайомому чоловіку. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Зазначив, що матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано в повному обсязі, шляхом повернення йому майна. Також повідомив про те, що він раніше перебував на обліку у лікаря психіатра, а тому в період інкримінованого йому кримінального правопорушення міг не усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Крім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_3 є його молодшим сином. В дитинстві обвинувачений був замкнутим, не мав друзів, навчався погано, з труднощами закінчив школу. В армії обвинувачений був госпіталізований до психіатричної лікарні, після цього декілька разів проходив лікування в психіатричній лікарні м. Дніпра. У обвинуваченого часто бувають напади агресії, внаслідок яких він біжить з дому, зокрема, одного разу забіг в магазин та потрощив вітрини, після чого він змушений був за обвинуваченого відшкодувати шкоду. ОСОБА_3 часто йде з дому та живе біля смітника. Після лікування в психіатричних закладах стан здоров`я ОСОБА_3 стабілізується, він стає спокійним, намагається допомагати йому по господарству, але через деякий час психічний стан здоров`я його знову погіршується.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у фактично скоєному також повністю підтверджується письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 06 листопада 2018 року ОСОБА_8 заявив про те, що 06 листопада 2018 року приблизно о 17:00 год. за місцем мешкання в АДРЕСА_2 , він виявив відсутність свого мопеду «Альфа», рама НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , червоного кольору, об`єм двигуна 49 см3, який був придбаний ним 16 березня 2008 року /а.с.107, т.1/.

Згідно протоколу огляду місця події від 06 листопада 2018 року з фототаблицею до нього, проведено огляд території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено: з лунки між першою та другою кімнатами зліва від входу на висоті близько 1,20 м. від підлоги та 0,5 см. від лівого зрізу лунки - слід пальців рук № 1; з лунки між першою та другою кімнатами зліва від входу на висоті близько 1,22 м. від підлоги та 0,3 см. від лівого зрізу лутки - слід пальців рук № 2; /а.с.110-114 т.1/.

Згідно протоколу огляду предмету від 08 листопада 2018 року та фототаблиці до нього, проведено огляд мопеду «Альфа», номер рами НОМЕР_1 двигун № НОМЕР_2 , який розташований біля будинку № 42 по вул. Толстого в м. Павлоград, що був добровільно виданий ОСОБА_10 . Під час огляду вилучено мопед марки «Альфа» червоного кольору /а.с.116-119 т.1/.

Постановою від 08 листопада 2018 року мопед «Альфа» червоного кольору було визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 /а.с.120-121 т.1/.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 листопада 2018 року, свідок ОСОБА_10 заявив, що впізнає чоловіка на фотознімку № 2, який 06 листопада 2018 року продав йому мопед марки «Альфа» червоного кольору за рисами обличчя, а саме за формою очей, брів, волоссям, формою підборіддя. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання особою під № 2 є ОСОБА_3 /а.с.122-124 т.1/.

Згідно висновку експерта від 22 листопада 2018 року № 15/12.2/362, середня ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Альфа» червоного кольору, рама НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 49,9 см3, 2008 року випуску, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов, у яких він експлуатувався (зберігався) станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 06 листопада 2018 року, складає: 840 (вісімсот сорок) грн. 46 (сорок шість) коп. /а.с.127-129 т.1/.

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 12 листопада 2018 року у ОСОБА_3 були відібрані відбитки пальців обох рук та долонь обох рук /а.с.132 т.1/.

Згідно висновку експерта від 26 листопада 2018 року № 20/4.6/510, два сліда пальців рук розмірами 23х13 мм, 33х16 мм, які вилученні 06 листопада 2018 року в ході проведення огляду місця події, а саме: території будинку АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Два сліда пальців рук розмірами 23х13 мм, 33х16 мм залишенні, відповідно, вказівним пальцем правої руки та безіменним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 /а.с.135-142 т.1/.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 03 грудня 2018 року та відеозапису до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_3 відтворено обставини події, які мали місце 06 листопада 2018 року. Зокрема, ОСОБА_3 розповів та показав, що 06 листопада 2018 року приблизно о 10:00 год. він прийшов до будинку АДРЕСА_2 , та постукав у калітку, але ніхто двері не відчинив. Калітка була зачинена, коли він натиснув на ручку калітки, вона відчинилася. Зайшовши на територію домоволодіння, він постукав у вікно та зрозумів, що нікого немає вдома. Потім він звернув увагу на приміщення кухні, замок якої перебував у відчиненому стані. Зняв даний замок, відкрив вхідні двері та зайшов до приміщення. В даному приміщенні зправа знаходився мопед, який він в подальшому викотив з приміщення та почав котити в напрямку калітки. Підійшов до калітки, витягнув засув воріт, та відчинив їх і викотив мопед з території домоволодіння. Мопед він покотив в сторону провулку Спартака. В подальшому вказаний мопед продав невідомій особі за 400 грн. /а.с.154-157 т.1/.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 09 січня 2023 року ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_3 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Викривальні покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які він безпосередньо надав у судовому засіданні, є послідовними, логічними та такими, що узгоджуються з іншими доказами по справі і їм не суперечать, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Виходячи з цього, суд приймає до уваги його покази як правдиві та разом з іншими доказами покладає їх в основу його обвинувачення у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він раніше перебував на обліку у лікаря психіатра, а тому в період інкримінованого йому кримінального правопорушення міг не усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, суд вважає хибними та такими, що спрямовані на введення суду в оману стосовно наявних мотивів злочину, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 09 січня 2023 року ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованих йому діянь не страждав, та під час інкримінованих йому діянь він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Поряд з цим обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що побачивши мопед на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , він вирішив його викрасти, для чого він відчинив калітку, зайшов на територію домоволодіння, зняв замок з дверей приміщення кухні та викотив звідти мопед, після чого вказаний мопед продав незнайомому чоловіку. З наведених показань обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що безпосередньо перед незаконним заволодінням транспортним засобом, під час такого заволодіння та після цього, він здійснив низку усвідомлених, впорядкованих, логічно пов`язаних між собою та направлених на досягнення певного результату дій.

Сукупність перерахованих фактів не залишає сумніву у суду в наявності у обвинуваченого ОСОБА_3 прямого умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, вартість майна, яка є незначною, повне та добровільне відшкодування потерпілій стороні спричиненої шкоди, відсутність цивільного позову та будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, мав та на даний момент має психічні й поведінкові розлади та лікується, поведінка та ставлення ОСОБА_3 до своїх дій, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 2 ст. 289 КК України, призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року ОСОБА_3 звільнено від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, обвинувачений вчинив 06 листопада 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вирокуДніпровського апеляційного суду від 16 березня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 був звільнений від відбування призначеного йому за попереднім вироком покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку та на даний час знятий з обліку, суд не вбачає можливості застосовувати ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.

Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 08 червня 2021 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час проведення досудового розслідування проводилися судові експертизи, на проведення яких було витрачено 2288 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 15/12.2/362 від 22 листопада 2018 року у розмірі 1144 грн. та вартість проведеної дактилоскопічної експертизи № 20/4.6/510 від 26 листопада 2018 року у розмірі 1144 грн.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк обчислення покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - з 08 червня 2021 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз у сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

- мопед марки «Альфа» червоного кольору, номер рами НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , без номерних знаків, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1