Справа № 462/4452/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1169/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, до 11 лютого 2023 року включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що справа вже тривалий час слухається в суді першої інстанції та жодного разу судом не було взято до уваги те, що він має на утриманні троє неповнолітніх дітей. Звертає увагу на те, що він має постійне місце проживання, відтак просить дати йому можливість знаходитися вдома та піклуватися про дітей.

Прокурор ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив про розгляд апеляційної скарги у відсутності його захисника.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0000165 від 05.03.2018 щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 11 лютого 2023 року включно.

На думку апеляційного суду, місцевий суд, задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 врахував, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання їх під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та останнім в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, врахував обставини кримінального правопорушення, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та дані про його особу, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків.

На переконання колегії суддів, правових підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.

ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, й судовий розгляд у справі не завершено.

Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення процесульних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відомостей, які б свідчили про зміну обставин, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також свідчили про зміну обстановки, що у своїй сукупності давало б суду підстави вважати, що обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, сторонами не надано.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він має постійне місце проживання, у нього на утриманні є троє неповнолітніх дітей, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді