Справа №522/1275/23
Провадження №1-кп/522/616/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000265 від 08.11.2022 року на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, раніше несудимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення діловод технічної частини військової частини НОМЕР_1 , «старший солдат»,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1 від 08.03.2022 солдат ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини та призначено на посаду діловода технічної частини військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, поважати честь і гідність кожної людини.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно п. 3.2 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 N 402, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

У той же час, старший ординатор нейрохірургічного відділення ОСОБА_6 , до якого звернувся ОСОБА_3 , знаходився на території ВМКЦ ПР де виконував свої функціональні обов`язки у нейрохірургічному відділенні ВМКЦ ПР.

В обов`язки ОСОБА_6 , входили наступні роботи:

- проводити своєчасне та якісне обстеження хворих;

- організовувати необхідний догляд за хворими;

- керувати роботою підлеглого середнього і медичного персоналу;

- контролювати виконання хворими госпітального режиму.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, у ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місце, виник злочинний намір, пов`язаний з наданням неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, 07.11.2022 приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_6 в службовому приміщенні кабінету, який розташований на другому поверсі, ліворуч від входу, корпус 74, на території ВМКЦ ПР за адресою: АДРЕСА_3 , де останній здійснював прийом пацієнтів. Під час прийому ОСОБА_3 , останній висловив пропозицію у наданні ОСОБА_6 неправомірної вигоди у два етапи спочатку у сумі 1000 доларів США, що за курсом НБ України на 30.11.2022 становить 36560 грн. з метою здійснення ОСОБА_6 впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на голову Військово-лікарської комісії ВМКЦ ПР, для отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність останнього до військової служби за станом здоров`я і наданні неправомірної вигоди у сумі 4000 доларів США що за курсом НБ України на 30.11.2022 становить 146 240 грн. після отримання висновку наручно.

30.11.2022 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , діючи з тих же мотивів та спонукань, спрямованих на надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , для здійснення останнім впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на голову Військово-лікарської комісії, на виконання раніше обумовленої домовленості, що до часу та місця зустрічі з ОСОБА_6 , прибув на визначене ним місце, а саме в приміщення кабінету, який розташований на другому поверсі, ліворуч від входу, корпус 74, який знаходиться на території ВМКЦ ПР за адресою: м. Одеса, вул. Піроговська, 2, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби за станом здоров`я, надав ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що за курсом НБ України на 30.11.2022 становить 36560 грн., для здійснення впливу останнім на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на голову військово-лікарської комісії ВМКЦ ПР, для отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність останнього до військової служби за станом здоров`я.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України - «надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави».

Відповідно до ст. 472 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 17.01.2023 року укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_3 визнав себе винним у вчинених кримінального правопорушення та щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 пояснили, що вони дійсно 17 січня 2023 року добровільно уклали угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000265 від 08.11.2022 року, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченого, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіряючи угоду на відповідність ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода від 17.01.2023 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченої кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості повинна бути затверджена судом. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що він за місцем служби характеризувався позитивно, не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , яка характеризується позитивно, приймаючи до уваги те, що є обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до угоди за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Суд вважає, що вказане вище покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 .

З урахуванням клопотання прокурора, відповідно до приписів ст. 374 КПК суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до у вигляді застави, обраний згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2022 (справа №947/28638/22) - до набрання вироком суду законної сили, після чого заставу повернути заставодавцю.

Накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2022 року (справа №947/28638/22, провадження №1-кс/947/12131/22) арешт на майно відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, крім грошових коштів у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, які підлягають спеціальній конфіскації.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України та угоду про визнання винуватості, зокрема грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, які використовувались винним для схиляння особи для вчинення кримінального правопорушення - підлягають конфіскації у власність держави, інші речові докази - поверненню законному власнику (володільцю).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 174, 182, 314-316, 370, 374-375, 394, 395, 474, 475, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 17 січня 2023 року, про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000265 від 08.11.2022 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави, згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.12.2022 (справа №947/28638/22) - залишити до набрання вироком суду законної сили, після чого заставу в сумі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень - повернути заставодавцю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2022 року (справа №947/28638/22, провадження №1-кс/947/12131/22), а саме арешт накладений на:

-медичну карту амбулаторного хворого №163463 на ім`я ОСОБА_3 та довідку сімейного лікаря ТОВ «МЕДЕЯ» видана ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон марки «Apple IPHONE 8» чорного кольору imei № НОМЕР_2 .

Речові докази:

- медичну карту амбулаторного хворого №163463 на ім`я ОСОБА_3 та довідку сімейного лікаря ТОВ «МЕДЕЯ» видана ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки «Apple IPHONE 8» чорного кольору imei № НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- грошові кошти у сумі 1000 (три тисячі) доларів США, на які накладено арешт згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2022 року (справа №947/28638/22, провадження №1-кс/947/12131/22), на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України - конфіскувати у власність держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_1