Справа № 183/2778/23
№ 1-кп/183/1145/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000004 від 04 січня 2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Приозерськ Джезказганської області Республіки Казахстан, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, повністю згодна зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2023, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Куп`янського району Харківської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації та окупації території Куп`янського району Харківської області, тобто після 24.02.2022, у громадянки України ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на колабораційну діяльність з країною - агресором російською федерацією, а саме на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

З цією метою, ОСОБА_3 з 27.06.2022 по 09.09.2022, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи на території м. Куп`янськ Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно надала згоду представникам збройних сил рф та «Военно-гражданской администрации Купянского района Харковской области» на призначення на посаду, не пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме на посаду: «Исполняющей обязанности специалиста отдела культуры, молодежи и спорта Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» при окупаційній адміністрації держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно зайняла посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області. Наказом так званого «и.о. главы временной гражданской администрации Купянекого района Харьковской области» від 27.06.2022 № 117/лс» ОСОБА_3 була призначена на посаду, де виконувала наступні свої функціональні обов`язки: реєстрація вхідної кореспонденції, яка надходила до відділу культури, молоді та спорту, а також підготовка документів та інформації керівнику відділу культури, молоді та спорту.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово-окупованій території.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово-окупованій території, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального проступку та обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченої та її ставлення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, без конфіскації майна, а саме у виді позбавлення права обіймати посади в органах державного управління та органах місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням завдань по забезпеченню реалізації державної політики у сфері культури, молоді та спорту, або займатися цією ж діяльністю.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Також, за наявності пом`якшуючої обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України.

Суд бере до уваги, що в обвинувальну акті зазначено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Втім, суд не може визнати дану обставину, як обтяжуючу покарання, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 КПК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Так, пунктом 11 частини 1 статті 67 КК України визначено обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій. Водночас, в обвинувальному акті в графі «Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 » мова йде про «…вчинення кримінального правопорушення…», що не відповідає дійсному змісту ст. 67 КК України, і зводиться до неправильного тлумачення закону України про кримінальну відповідність.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке не є злочином відповідно до ст. 12 КК України, з метою дотримання принципів юридичної визначеності, «правомірних та законних очікувань», у суду відсутні підстави визнавати дану обставину, як обтяжуючу покарання обставину за вчинення кримінального проступку.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю без конфіскації майна буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державного управління та органах місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням завдань по забезпеченню реалізації державної політики у сфері культури, молоді та спорту, або займатися цією ж діяльністю строком на десять років без конфіскації майна.

Речові докази документ з назвою «Приказ и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области о назначении на должность ОСОБА_5 » на 2 арк.; документ у вигляді відповіді на лист, підписаний «и.о. начальника отдела культуры, молодежи и спорта ВГА Купянского района Харьковской области А.А. Бибик» на 1 арк. з додатком до нього у вигляді документа-таблиці, підписаний «и.о. специалиста отдела культуры, молодежи и спорта ВГА Купянского района Харьковской области Н.И. Хижняк» на 1 арк., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1