Справа № 185/4143/23
Провадження № 1-кп/185/607/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, командира відділення зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
30 березня 2023 року до суду, у відповідності до вимог ст.ст. 291, 302 КПК України, надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.
З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів слідує, що, обвинуваченому ОСОБА_2 , роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився в добровільності згоди ОСОБА_2 , на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.
До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; а також матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 , своєї винуватості.
З огляду на викладене суд встановив наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 284 від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_2 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) сержант ОСОБА_2 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Проте, командир відділення зв`язку військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.
Так, ОСОБА_2 діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.95, Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.95, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг 24.02.2023 року приблизно о 08.00 год. (більш точного часу встановити не видалось можливим), знаходячись на виїзді з м. Дніпро в м. Павлоград, де маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та в подальшому перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежений, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знайшов на землі, а саме на узбіччі дороги, що розташована по трасі М-30 і таким чином незаконно придбав речовину, масою 1,325 г., яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, маса якого в речовині склала 0,5404 г., що знаходилась в двох прозорих сліп пакетах, які ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що вказана психотропна речовина є обмеженою в обігу, почав незаконно зберігати при собі, а саме у брелку на ключах. Після чого, останній почав пересуватися трасою МЗО з м. Дніпро в м. Павлоград за допомогою автомобілю, таким чином здійснюючи перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежений.
Того ж дня, а саме 24.02.2023 року приблизно о 10.20 год., ОСОБА_2 проїжджаючи автомобілем повз блок-пост «Межиріч» на в`їзді в м. Павлоград, був зупинений працівниками ГРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. ст. 31, 32 Закону України "Про Національну поліцію", в ході чого у ОСОБА_2 було виявлено два прозорих сліп пакети із речовиною, масою 1,325 г., яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін, маса якого в речовині склала 0, 5404 г., яку ОСОБА_2 незаконно придбав, зберігав при собі та перевозив без мети збуту.
Тобто, ОСОБА_2 , незаконно придбав, зберігав та перевозив психотропну речовину, без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_2 , встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, зважаючи на відсутність у справі обставин, що обтяжують покарання, а також той факт, що обвинувачений притягається до кримінальної відповідальності за проступок, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , та запобігання скоєння ним інших кримінальних правопорушень може відбутися й без ізоляції останньої від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_2 ,має бути засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі, в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням до покарання положень, передбачених ст.75,76 КК України.
На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1510 грн.24 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 373, 374, 382 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_2 призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді обмеження волі строком один рік, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_2 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 1510 грн.24 коп.
- спец. пакет в якому знаходиться метамфетамін, що зберігається в камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області /квитанція № 001175/ знищити.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

СУДДЯ ОСОБА_4 .