Провадження № 1-в/750/85/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові подання начальника Корюківського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

в с т а н о в и в:
Начальник Корюківського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2018, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися в установленому процесуальним законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання) не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що подання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.11.2018, ОСОБА_4 визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 205-1 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Даний вирок суду набрав законної сили 18.12.2018.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 205-1 КК України на час його вчинення ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відносилося до злочинів невеликої тяжкості.

Пунктом першим частини першої статті 80 КК України (в первісній редакції Кодексу) встановлено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частиною третьою та четвертою статті 80 КК України ( в первісній редакції) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання та перебіг давності переривається, якщо до закінчення вказаного строку, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.06.2020 ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт. При цьому, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України було вчинене 26.09.2019. Дане кримінальне правопорушення на час його вчинення відповідно до ст. 12 КК України відносилося до злочинів невеликої тяжкості.

Отже, перебіг давності виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2018, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 205-1 КК України не переривався вчиненням нового кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки на час його вчинення вказане діяння відносилося до злочинів невеликої тяжкості.

Отже, дворічний строк давності виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2018 сплив 18.12.2020. Суду не надані належні та допустимі докази того, що протягом цього строку засуджений ОСОБА_4 ухилявся від його виконання. Як вбачається з довідки ГУНП в Чернігівській області кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 389 КК України (ухилення засудженого від сплати штрафу) не відкривалося.

Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові № 5-324кс15 від 24.12.2015, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Зважаючи на викладене, а також те, що з часу набрання чинності вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2018 минуло два роки, протягом яких засуджений ОСОБА_4 нових злочинів середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких злочинів не вчиняв, не ухилявся від виконання покарання у виді штрафу, тому є всі правові підстави для задоволення подання. Керуючись ст. 80 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Подання начальника Корюківського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - звільнити від відбування покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 грн. 00 коп., призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.11.2018, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_5