Справа № 158/953/23
Провадження № 1-кс/0158/412/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000071 від 13.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася дізнавач СД ВП №1 (м. Ківерці ) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000071 від 13.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 12.03.2023 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, умисно наніс тілесні ушкодження своєму батьку - ОСОБА_6 , ступінь тяжкості яких встановлюється.

За даним фактом 13.03.2023 року сектором дізнання ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування, 20.03.2023 року, ОСОБА_5 , добровільно надав працівникам поліції пневматичну гвинтівку з під ствольним важелем, із маркуванням на лівій частині ствола у вигляді цифр: « НОМЕР_1 G-Р», про що складено відповідні процесуальні документи.

Крім того, вказаного дня, пневматичну гвинтівку визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Дізнавач СД ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, відповідно до поданої заяви просив розгляд клопотання проводити без його участі, щодо накладення арешту на майно не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СД ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 13.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування, 20.03.2023 року, ОСОБА_5 , добровільно надав працівникам поліції пневматичну гвинтівку з під ствольним важелем, із маркуванням на лівій частині ствола у вигляді цифр: « НОМЕР_1 G-Р», про що складено відповідні процесуальні документи.

Крім того, вказаного дня, пневматичну гвинтівку визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України дізнавачем доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на пневматичну гвинтівку з під ствольним важелем, із маркуванням на лівій частині ствола у вигляді цифр: « НОМЕР_1 G-Р», яка упакована до поліетиленового пакету, який скріплений паперовою биркою та яку добровільно надав працівникам поліції ОСОБА_5 , тимчасово позбавивши можливості відчужувати її, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином нею до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1