Справа № 951/763/22
Провадження №1-кп/951/19/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року смт Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника потерпілої

ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 28 жовтня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

установив:

28 жовтня 2022 року близько 12 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , який спільно з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на земельній ділянці в урочищі «Стависько», що розташована на околицях с. Ценів, Козівської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, за приблизними координатами геолокації «49.527321,25.089946», виник умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а саме розбещення малолітньої ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій, бажаючи задоволення своєї статевої пристрасті та збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту, ОСОБА_4 , 28 жовтня 2022 року близько 12 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на земельній ділянці в урочищі «Стависько», що розташована на околицях с. Ценів, Козівської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, за приблизними координатами геолокації «49.527321,25.089946», користуючись відсутністю поблизу батьків ОСОБА_6 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, достовірно розуміючи те, що ОСОБА_6 є малолітньою, користуючись безпорадним, з огляду на вік, станом малолітньої потерпілої, перебуваючи у безпосередній близькості від неї допоміг їй зняти штани. Після цього, ОСОБА_6 лягла на землю з трав`яним покривом, а ОСОБА_4 зняв з неї нижню білизну та на протязі наступних трьох-п`яти хвилин доторкався та гладив зовнішні статеві органи (вульву) потерпілої пальцями своєї лівої руки.

Внаслідок злочинних дій, які знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, ОСОБА_4 посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки, вчиняючи розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , він створив загрозу деформації її моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному і фізичному становленню, а також формуванню у неї антиморальних поглядів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи (розбещення неповнолітніх), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини не заперечив. Пояснив, що 28.10.2022 до нього прибігла малолітня ОСОБА_9 на господарство пані ОСОБА_10 , після чого пішли на город і неподалік вчинив щодо неї розпустні дії. У вчинену щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками судового провадження не оспорюється, є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив суд обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст 156 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 та законний представник потерпілої ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора щодо міри покарання обвинуваченому.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України підтверджується наступними доказами:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000201, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 28.10.2022 23:45:35, відповідно до якого 28.10.2022 близько 12 год. ОСОБА_4 , 1971 р.н., перебуваючи в урочищі «Стависько» на околиці с. Ценів, Козівської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме доторкався та гладив своїми руками її статеві органи /а.с.73/;

протоколом огляду місця події старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ОСОБА_11 від 28.10.2022 з фототаблицями, відповідно до якого під час огляду встановлено місце події являється територія земельної ділянки під назвою урочище «Стависько», за координатами геолокації « ІНФОРМАЦІЯ_4 », та розташована на околиці с. Ценів, Козівської ТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, вздовж грунтової дороги, яка сполучає с. Ценів та с. Вибудів, Козівської ТГ, Тернопільської області. На даній земельній ділянці перпендикулярно до дороги вище втоптана у траві грунтова стежка, зліва та справа від якої ростуть чагарники та трава. Грунт вологий. На віддаленості 27 метрів від дороги, на даній стежці перпендикулярно до дороги, під кутом 90 градусів, виявлено участок земельної ділянки, на якому земля місцями втоптана, а трава прим`ята, де інде, стебла чагарників поламані. Розмір даної ділянки овальної форми 0,9м х 1,2м. Даний участок земельної ділянки зафіксовано при допомозі масштабної фотозйомки. При огляді даного участку земельної ділянки, що вищеописана, слідів біологічного походження чи інших предметів не виявлено /а.с.74-79/;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, капітана поліції ОСОБА_11 від 28.10.2022, відповідно до якого затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Ценів, Козівського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, не депутата, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.11.1996 Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області. Підстави затримання: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин /а.с.80-82/;

ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 31.10.2022 у справі №1-кс/593/392/2022, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ценів, Козівського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не депутата, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 (шістдесят)днів /а.с.83-84/;

протоколом допиту малолітньої потерпілої від 2.12.2022, допит розпочато о 11 год. 16 хв. та закінчено о 12 год. 17 хв., відповідно до якого допитано в якості потерпілого малолітню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Ценів, Козівського району, Тернопільської області, українку, яка проживає в АДРЕСА_1 , учениці 5 класу Ценівської гімназії, за участю головного спеціаліста у справах дітей, представника потерпілої, адвоката потерпілої, психолога, директора відділення та прокурора /а.с.85-91/;

психологічним висновком спеціаліста за результатами проведення допиту неповнолітньої особи №239 від 14.12.2022, відповідно до якого вбачається, що потерпіла, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтворює місце події, спосіб вчинення кримінального правопорушення, зазначає як розвивалися події до вчинення кримінального правопорушення та після вчинення кримінального правопорушення, вказує два епізоди взаємодії з кривдником. Під час допиту психоемоційний стан дитини змінювався: зростало напруження та бажання уникнути спогадів при необхідності пригадати деталі події, а саме опису способу вчинення правопорушення. Ознаки, які зафіксовані зі слів дитини, а також її реакції містять індикатори, психологічного та сексуального насильства. Враховуючи особливості роботи механізмів пам`яті, зокрема викривлення деталей інформації з кожним наступним описом (повтором), включення захисних механізмів психіки, а також з метою уникнення повторної травматизації дитини, потерпілій не рекомендовано брати участь у судових засіданнях під час розгляду кримінального провадження судом /а.с.92-96/;

висновком судово-психіатричного експерта №502 від 24.11.2022, відповідно до якого вбачається, що в момент скоєння щодо неї протиправних дій, ОСОБА_6 психічними захворюваннями чи тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності не страждала, тому могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За теперішнього часу ОСОБА_6 психічними захворюваннями не страждає, тому може усвідомлювати свої дії та керувати ними. При психологічному дослідженні мовний контакт продуктивний, мова тиха. Дівчинка виглядає наляканою, розгубленою, переживає, що будуть «колоти палець», швидко заспокоїлась, але постійно шукала підтримки у мами, легко відволікалась. Словниковий запас не багатий. Судження безпосередні, знижений рівень шкільних знань та обмежене уявлення про події. Увага вузького об`єму, поверхнева, нестійка з труднощами довільної концентрації. Продуктивність пам`яті не достатня, невисока здатність до узагальнення. Допомогу використовує, досвід переносить, але не уважна, слабка навчальна мотивація. В цілому визначається низький в межах норми інтелектуальний рівень в поєднанні з педагогічною занедбаністю. В особистій сфері незрілі форми поведінки, вольова нестійкість, характерна вікова навіюваність, залежність від авторитету дорослих, обмежене коло інтересів, недостатня навчально-пізнавальна активність. До підвищеного фантазування не схильна. В питаннях статевих відносин, їх фізіології, дітонародження не обізнана, не може прогнозувати і оцінювати наслідки своїх поступків, розуміти їх соціальне та моральне значення. В школі характеризується товариською, доброзичливою, комунікабельною, дисциплінованою з середнім та достатнім рівнем навчальних дисциплін, але з труднощами із-за не зосередженості уваги. Відносно подій, які досліджуються у справі, відомості дає поверхнево, легко губиться, не розуміє суті, підтверджує свої покази дані в матеріалах досудового розслідування. Таким чином, враховуючи вікові, індивідуально-психологічні особливості потерпілої ОСОБА_12 , вона в досліджуваній ситуації не могла розуміти характер та значення скоюваних з нею дій. Загальний психологічний розвиток ОСОБА_6 відповідає її віку, а рівень знань не відповідає із-за педагогічної занедбаності. До підвищеного фантазування та навіювання ОСОБА_6 не схильна. На момент скоєння стосовно ОСОБА_6 кримінального правопорушення, вона не могла розуміти характер та значення скоюваних з нею дій та чинити опір /а.с.97-98/;

висновком експерта №443, експертиза розпочата та закінчена 24.11.2022, з якого встановлено, що кров малолітньої ОСОБА_6 належить до групи A(IІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 /а.с.99-100/;

висновком експерта №418, експертиза розпочата та закінчена 9.11.2022, з якого встановлено, що кров громадянина ОСОБА_4 належить до групи A(IІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 /а.с.101-102/;

висновком експерта №237, експертиза розпочата 9.11.2022 та закінчена 8.12.2022, з якого встановлено, що при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_4 (об.1,2) знайдено клітини багатошарового епітелію, які за своїми цитохімічними (вміст глікогену в цитоплазмі та Х-хроматину в ядрах) і морфологічними (підвернуті та складчасті ділянки цитоплазми) характерні для вагінального епітелію. Крові у цих препаратах не виявлено. Серологічним дослідженням визначено антиген А за системою АВ0. З висновків експерта №№ 418 та 443 відомо, що кров ОСОБА_4 та ОСОБА_6 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системою АВ0. На підставі отриманих результатів, з урахуванням групи крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених у піднігтьовому вмісті слідів за рахунок вагінальних виділень ОСОБА_6 , або іншої особи жіночої генетичної статі, який властивий антиген А за системою АВ0 /а.с.103-104/;

протоколом проведення слідчого експерименту старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 29.10.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_4 щодо обставин вчинення розпусних дій підозрюваним ОСОБА_4 щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із електронним носієм до нього та фототаблицями /а.с.105-113/;

постановою про визнання речових доказів старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 28.10.2022, згідно якої штани світло-зеленого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496184 та труси голубого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496183, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000201 та передано в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Бережани) ГУ НП в Тернопільській області /а.с.114-115/;

ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 31.10.2022 у справі №1-кс/593/393/2022, якою накладено арешт на штани світло-зеленого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496184 та труси голубого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496183, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження /а.с.116/;

постановою про визнання речових доказів старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 29.10.2022, згідно якої змиви з рук ОСОБА_4 на марлеві тампони, які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом, змиви з статевого члена ОСОБА_4 на марлеві тампони, які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом, зрізи нігтів з рук ОСОБА_4 , які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000201 та після проведення судово-медичних експертиз передано в камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Бережани) ГУ НП в Тернопільській області /а.с.117-118/;

висновком судово-психіатричного експерта №461 від 3.11.2022, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_4 за теперішнього часу психічними захворюваннями не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними. В період інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, міг давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру /а.с.119-120/;

актом огляду №270 спеціальної медичної комісії КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР від 3.11.2022, відповідно до якого вбачається, що у ОСОБА_4 наркотичних захворювань не виявлено /а.с.121/.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи (розбещення неповнолітніх).

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, вураховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 156 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Водночас, це узгоджується з пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), відповідно до якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 розпусних дій щодо малолітньої особи (розбещення неповнолітніх), тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно з яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 злочин є тяжким, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 156 КК України, у виді позбавлення волі.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він є особою, яка раніше не судима, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого.

Зі свого боку суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156 КК України повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Оцінюючи прохання обвинуваченого та його захисника про необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання не може мати місця у даному випадку з огляду на таке.

Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст. 12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким, однак тяжкість вчиненого, на переконання суду, не дає підстав для висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання.

Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий і по місцю проживання характеризується позитивно, на переконання суду також не свідчити про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Приходячи до висновку про обрання покарання у виді позбавлення волі і відсутності підстав для застосування до основного покарання вимог ст.ст. 75, 76 КК України, суд враховує вимоги міжнародного законодства, закріплені в Конвенції ООН про права дитини та Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства (Лацаторської конвенції) про високу суспільну небезпечність злочинів проти статевої недоторканості неповнолітніх, яка зумовлюється шкодою, що заподіюється статевій недоторканості та нормальному фізичному та психічному розвитку неповнолітнього.

Згідно з статтею 19 Конвенції, жодна дитина не може бути об"єктом свавільного або незаконного втручання у здійнення її права на особисте життя.

Зазначені висновки знайшли свої відображення і у постанові Верховного суду у справі № 521/15217/19, яка враховується судом при обранні покарання обвинуваченому.

Отож, призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті кримінального закону, без прийняття рішення про звільнення його від відбуття покарання з випробуванням, забезпечить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт, накладений на майно, слід скасувати на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 373-374, 376 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 28 жовтня 2022 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

-штани світло-зеленого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496184 та труси голубого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496183 повернути ОСОБА_4 ;

-змиви з рук ОСОБА_4 на марлеві тампони, які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом, змиви з статевого члена ОСОБА_4 на марлеві тампони, які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом, зрізи нігтів з рук ОСОБА_4 які поміщено у паперовий конверт з пояснювальним написом знищити.

Арешт майна, накладений ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 31.10.2022на штани світло-зеленого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496184 та труси голубого кольору, які поміщено до спец-пакету WAR1496183, що належать ОСОБА_4 - скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Козівський районний суд Тернопільської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 374 КПК України включити інформацію про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи

Суддя ОСОБА_1