Провадження № 1-кс/344/5382/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000596 від 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000596 від 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в якому просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.09.2022р. у справі №344/11018/22 на автомобіль марки BMW Х3, державний номерний знак НОМЕР_1 та ключі від автомобіля, що був вилучений у громадянина ОСОБА_5 20.12.1989 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рід час огляду місця події 06.09.2022.

06.09.2022 року вказаний транспортний засіб та ключі до нього визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000596 від 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Представник заявника у клопотанні зазначив, що під час розгляду клопотання про арешт майна в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 придбав вказаний автомобіль у м. Рівне у 2018 році. ОСОБА_5 автомобілем не користувався, однак після початку війни йому необхідно було терміново виїхати на цьому автомобілі, таким чином фактичне вилучення майна відбулося 04.09.2022 року, ОСОБА_5 чи будь-якій особі не було пред`явлено підозру, органом дізнання не проводиться жодних слідчих дій відносно автомобіля, тому вважає, що на даний час є всі підстави, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження стосовно даного автомобіля відпала потреба.

Представник заявника в судовому засіданні просив задоволити клопотання з підстав, зазначених в клопотанні.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, просила відмовити в повному обсязі, оскільки на даний час ще не проведені необхідні експертизи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Покликаючись на те, що в подальшому в арешті відпала потреба, представник заявника звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.09.2022р. у справі №344/11018/22 на автомобіль марки BMW Х3, державний номерний знак НОМЕР_1 та ключі від автомобіля, що був вилучений у громадянина ОСОБА_5 20.12.1989 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рід час огляду місця події 06.09.2022.

В той же час, слідчий заперечила щодо задоволення клопотання, оскільки на даний час проводиться досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, а даний автомобіль визнано речовим доказом, проводяться необхідні експертизи.

Представником заявника в поданій до суду заяві не наведено достатньо доказів, що в подальшому в арешті майна у вигляді заборони на його розпорядження та користування відпала потреба, і подальше утримування майна приводить до псування та втрати його товарного вигляду через умови зберігання, а також не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі ОСОБА_6 (Smirnov).

За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання заявник.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000596 від 06.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1