Справа № 342/458/23
Провадження № 1-кп/342/102/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, в залі суду в м. Городенка, кримінальне провадження №0000033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2023 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривопілля, Верховинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні має одну малолітню дитину, депутатом не являється, раніше судимого 19.10.2018 Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 153 КК України до одного року позбавлення волі, 18.10.2019 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2022 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, яке відбув повністю та відносно якого 07.04.2023 року до Городенківського районного суду направлено обвинувальний акт за ч.1 ст. 125 КК України

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 .

Кримінальний проступок було вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 являється співмешканцем ОСОБА_4 та проживає спільно з нею в житловому будинку, що за адресою АДРЕСА_2 .

31 березня 2023 року біля 14:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, на ґрунті сімейно-побутових відносин, вступив в словесний конфлікт із своєю співмешканкою ОСОБА_4 в ході якого, висловлюючись в її адресу нецензурними словами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я останньої, ОСОБА_3 взявши зі столу порожню скляну банку, наніс нею один удар в область голови ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 06.04.2023 у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, підписаних ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 , розписки про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального проступку та отримання копії матеріалів дізнання, підписаних ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 , потерпілою ОСОБА_4 , письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та підписаної ним, щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , відповідно до письмової заяви, згідна із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, та не заперечила проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у кримінальному провадженні № 0000033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2023 року

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000033 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Ухвалою судді від 21.04.2023 розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000033 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України призначено до розгляду у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюють ся учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судовадискреція» (судовийрозсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраногорішення у процессуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , по місцю проживання він характеризується з негативної сторони, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України , яка передбачає відповідальність за вчинене.

З відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_3 не є: особою з інвалідністю першої або другої групи; таким, що досяг пенсійного віку; військовослужбовцем строкової служби, тобто не є особою, якій згідно з вимогами ч.3 ст.56 КК України не може бути призначено покарання у виді громадських робіт.

Доцільність призначення покарання у виді громадських робіт обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, працездатним, тому призначена міра покарання обвинуваченому, який раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, проте правильних висновків для себе не зробив, є необхідним та достатнім заходом примусу, сприятиме корекції поведінки ОСОБА_3 та попередить вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу судом не встановлено, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, відомості про отримання ним доходу у матеріалах справи відсутні. З підстав відсутності даних щодо постійного місця праці обвинуваченого, виправні роботи також неможливо застосувати до ОСОБА_3 .

Цивільний позов укримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальномупровадженні відсутні.

Ареш на майно не накладався.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 240 (двісті сорок ) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1