У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури,щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , надійшла в порядку автоматичного розподілу 05.12.2022 року надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури,щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

17.03.2023 слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід. Заява мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_3 та суддя ОСОБА_5 стосовно якого заявник просить внести відомості до ЄРДР, являються колегами, відправляють правосуддя в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Таким чином враховуючи, що у сторін по справі можливе виникнення сумнів у разі прийняття рішення у даній справі, з метою виключення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді даної скарги, запобігання нарікань на необ`єктивність та упередженість слідчого судді ОСОБА_3 , а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду скарги, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість слідчого судді, з огляду на те, що у стороннього спостерігача може об`єктивно викликати сумніви в неупередженості слідчого судді при прийнятті рішення, порушення порядку проведення авто розподілу справи між суддями, а тому ОСОБА_3 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, дійшла висновку про необхідність заявлення самовідводу.

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід, а тому суд розглядає заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 за їх відсутності.

Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя ОСОБА_3 , подала заяву про самовідвід з мотивів наведених вище, та як вбачається з письмової заяви самовідвід було заявлено на підставі п. 4 ч. 1ст.75 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені уст.75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Статтею 75 КПК України, передбачено, що лідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Враховуючи підстави зазначені в п.4. ч.1. ст.75 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо у однієїіз сторін по справі є підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає, що викладені в заяві про самовідвід слідчого судді саме такі обставини необхідно прийняти до уваги.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод іст.9 Конституції України кожен має право на справедливий іпублічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежнимі безстороннім судом,встановленим законом,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

В даному випадку підставою для заявлення слідчим суддею ОСОБА_3 самовідводу, стало те, що слідчий суддя ОСОБА_3 та суддя ОСОБА_5 стосовно якого заявник просить внести відомості до ЄРДР, являються колегами, відправляють правосуддя в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області.

На переконання суду, наявність вказаної обставини, у разі розгляду вказаної скарги слідчим суддею ОСОБА_3 , можливо викликати у сторін по справі сумнів щодо її неупередженості та об`єктивності розгляду, а відтак і щодо законності та справедливості ухваленого рішення за результатами розгляду скарги.

Суд вважає, що заявлений самовідвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає вказати на те, що у поданій до суду скарзі заявник ОСОБА_4 , просить зобов`язати керівника Закарпатської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 про вчинення ним злочину, передбаченого ст.ст. 364 та 366 КК України та інших осіб.

Відповідно до визначення термінів у п.10 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 214 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення за наявності до того підстав відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, і таким чином зазначена у скарзі ОСОБА_4 бездіяльність відповідно до положень Глави 26 КПК України віднесена до предмету оскарження під час досудового розслідування, яке є стадією кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26 цього Кодексу.

При цьому глава 26 КПК України не містить норми права, яка б регулювала питання передачі з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції матеріалів провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Як зазначено у п.3 ч.1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює чи працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, згідно з якими у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1, ч.4 ст.82 КПК України у разі задоволення заяви про самовідвід слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

З огляду на вказаний системний аналіз норм законодавства та зміст поданої слідчим суддею заяви, зважаючи на те, що слідчою суддею ОСОБА_3 вжито заходів, щодо запобігання можливим сумнівам сторін в її неупередженості, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_3 заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.76, 80, 81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури,щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1