Справа № 344/2543/23
Провадження № 1-кс/344/1124/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла зазначена скарга на неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №120 220 0.

У скарзі сторона скаржника просить зобов`язати прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури повернути підозрюваному ОСОБА_3 тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно, а саме:

- автомобіль Мкрседес Бенц Е220, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Адвокат підозрюваного ОСОБА_3 . ОСОБА_4 подала заяву за змістом якої прохала проводити розгляд без участі сторони скаржника та задовольнити скаргу.

Прокурор у поданому запереченні просив відмовити у задоволенні скарги, позаяк вилучене майно не має статусу тимчасового, оскільки щодо нього прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, окрім того на даний час вилучений автомобіль є речовим доказом ,прохав провести розгляд без участі прокурора.

Враховуючи вимоги КПК щодо часових меж розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання по суті з постановленням ухвали, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вивчивши матеріали за скаргою, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені в тому числі рішення слідчого, дізнавача, прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено у судовому засіданні майно, що вказано у скарзі було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку, і на вказане майно слідчий не звертався до слідчого судді в межах строків встановлених ч.5 ст.171 КПК України, та на нього не накладався арешт.

Слідчий суддя вказує, що режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та не відносяться предмети, які вилучені законом з обігу. Вилучення майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі надання дозволу на проведення обшуку, не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Сторона скаржника же просить повернути тимчасово вилучене майно, вказує, що підозрюваний є його правомірний володілець і що вилучення такого майна під час проведних обшуків суперечить і грубо порушує вимоги КПК України.

З даного приводу слід вказати, що на момент прийняття судового рішення про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя враховує всі обставини кримінального провадження, а також те, що слідчому чи прокурору на момент розгляду клопотання можуть бути ще невідомі всі індивідуальні ознаки речей і документів вилучення під час обшуку яких планується, а тому сторона кримінального провадження вказує на всі вже відомі загаль¬ні відомості про такі речі та документи, про що і чітко зазначається в відповідних судових ухвалах, що долучені до матеріалів скарги.

В той же час майно, а саме автомобіль, про повернення якого прохає сторона скаржника може бути використане, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і вже визнано 27.12.2022 речовими доказами, а дозвіл на його виявлення та вилучення прямо наданий в ухвалі слідчого судді від 20.12.2022 про надання дозволу на проведення обшуку.

Тому покликання сторони скаржника не є підставними, а скарга щодо неповернення вилучених в ході санкціонованого обшуку автомобіля Мкрседес Бенц Е220, реєстраційний номер НОМЕР_1 до задоволення не підлягає, з огляду на вищевикладене.

Отож підсумовуючи все вищенаведене поза розумним сумнівом слід дійти висновку, що подана скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 98, 169, 171, 303-309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1