Справа №487/3782/22
Провадження №1-в/487/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 Заводський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_5 , про направлення для відбування призначеного покарання по закінченню строку випробування відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області с. Кір`яківка, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 14.11.2019 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_5 , звернулась до суду з поданням про направлення в місця позбавлення волі по закінченню строку випробування відносно засудженого ОСОБА_6 .

В обгрунтування подання зазначила, що вироком Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

23.03.2020 ОСОБА_6 був ознайомлений зі ст. 166 КВК України, попереджений про відповідальність за систематичне вчинення правопорушень. Однак ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, в період строку випробування систематично вчиняв правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, продовжував керувати транспортними засобами проти заборону суду, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Всі ці обставини свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став, відтак достатньо підстав для направлення його в місця позбавлення волі для відбуття покарання.

В судовому засіданні представник пробації подання підтримала, наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, не заперечував проти його задоволення.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Привід відносно ОСОБА_6 органами внутрішніх справи не виконаний та суду наданий рапорт, згідно якого за вказаною адресою засуджений не проживає, встановити його місцезнаходження не надалось можливим.

Заслухавши думку представника пробації, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст.78 КК України передбачено спеціальні підстави для направлення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного вироком суду покарання невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення. Встановлення наведених підстав повинно засвідчувати той факт, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 та ст. 166 КВК України встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування зазначеного покарання, зокрема, коли засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на засудженого судом.

Частинами 3 та 4 ст. 166 КВК України передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Центрального районного суду м.Миколаєва за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки

ОСОБА_6 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області з 21.04.2020, з 20.03.2020 по 21.04.2020 на обліку Миколаївського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області.

Згідно матеріалів особової справи 23.03.2020 ОСОБА_6 був ознайомлений зі ст. 166 КВК України, попереджений про відповідальність за систематичне вчинення правопорушень. Крім того 27.09.2022 ОСОБА_6 був письмово ознайомлений про правові наслідки в разі систематичного вчинення правопорушень. Однак, згідно до матеріалів подання, та особової справи ОСОБА_6 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Також, відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, та після його закінчення засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк, визначений вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.11.2019, з врахуванням положень ст.165 КВК України, закінчився 14.11.2022, а подання щодо засудженого ОСОБА_6 про направлення в місця позбавлення волі надійшло до суду 23.11.2022, відтак розгляд подання по суті відбувається після спливу іспитового строку, і направлення в місця позбавлення волі поза межами іспитового строку, суперечитиме нормам чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання про направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_6 і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.164, 165, 166 КВК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_5 , про направлення для відбування призначеного покарання по закінченню строку випробування відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1