ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1903/23
провадження № 1-в/753/79/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника військової частини ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_5 ,«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 ,»

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.06.2022 року ОСОБА_6 було визнано винним за ч. 3 ст. 332 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 рік, з конфіскацією майна; за ч. 2 ст. 419 КК України призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 рік, з конфіскацією майна. На підставі ст. 62 КК України замість позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців призначено ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання , тобто з 28.01.2022 року.

Оскільки, на думку захисту, ОСОБА_6 під час відбуття покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджуються застосованими до нього заохоченнями та відсутністю стягнень, позитивно характеристикою, він цілком заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, захисник просив застосувати до засудженого ОСОБА_6 положення ст. 81 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та мотиви на його обґрунтування.

Засуджений та представник військової частини також клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що клопотання внесено передчасно, оскільки висновки про те, що засуджений довів своє виправлення, не підтверджені, при цьому при призначенні покарання було застосовано положення ст. ст. 69, 62 КК України та визначено до відбування покарання замість позбавлення волі з конфіскацією майна лише 1 рік 6 місяців тримання у дисциплінарному батальйоні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_6 та надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, з врахуванням ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Дійсно, згідно службової картки Дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 солдата змінного складу ОСОБА_6 за період з 07.12.2022 року по 25.01.2023 року останній мав ряд заохочень, в характеристиці, наданої 31.01.2023 командиром дисциплінарної роти ОСОБА_7 погодженою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , зазначено, що ОСОБА_6 сумлінно вивчає військову справу, засвоює все чому навчають командири та готовий до виконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність достатніх відомостей щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення до праці впродовж усього часу відбування покарання, які б давали підстави для застосування положень ст. 81 КК України. Сама по собі позитивна характеристика засудженого з місця відбування покарання не є головною підставою, щоб зробити висновок про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому суд ураховує, що згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Одночасно слід зауважити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, також виконання встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, і само по собі не свідчить про доведення засудженим свого виправлення. Саме по собі відбуття визначеної у законі частини покарання також не свідчить про наявність безумовних підстав для умовно-достроково звільнення засудженого від відбування покарання.

З урахуванням наведеного, на даний час відсутні об`єктивні підстави для висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про відсутність підстав для застосування ст. 81 КК України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1