справа № 563/554/19
провадження № 1-кп/566/9/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000041 від 02.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барвинківка Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не депутата, не працюючого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених, ч.4 ст.358, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2018 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належним на праві власності ОСОБА_7 , здійснив використання завідомо підроблених документів, подавши до територіального сервісного центру МВС України у Хмельницькій області № 6845 підроблені договори купівлі-продажу вказаного автомобіля, в результаті чого перереєстрував право власності на цей транспортний засіб на своє ім`я і, таким чином незаконно заволодів автомобілем марки «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 171 141,92 грн.

Вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив за наступних обставин.

01.01.2018 ОСОБА_4 , отримавши від власника автомобіля «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 171 141 грн., ОСОБА_7 усний дозвіл на право користування цим автомобілем, прибув 11 січня 2018 року до офісу ТОВ «Автокомторг», що знаходиться у м. Дубно Рівненської області по вул. Грушевського,184, де маючи умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, звернувся до працівника ТОВ «Автокомторг» ОСОБА_8 , за сприянням у незаконнму продажі автомобіля без участі його законного власника, та директора ТОВ «Автокомторг» ОСОБА_9 . Діючи з умислом, спрямованим на реалізацію прохання ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_4 склав та видав завідомо підроблені офіційні документи, а саме: два примірники договору комісії № 417 від 11.01.2018 між ТОВ «Автокомторг» в особі директора ОСОБА_9 з однієї сторонни та ОСОБА_7 з іншої;; два примірники акту технічного стану транспортного засобу, або його складової частини від 11.01.2018 № 421 між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з іншої; два примірники договору купівлі-продажу № 410 від 11.01.2018, укладеного між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 з однієї сторонни та ОСОБА_4 з іншої; два примірники акта огляду реалізованого транспортного засобу № 6437/18/000431 від 11.01.2018 між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 з однієї сторонни та ОСОБА_4 з іншої, підробивши у всіх вищезазначених документах підписи директора ТОВ «Автокомторг» ОСОБА_9 , а також, вказавши у акті огляду реалізованого транспортного засобу завідомо занижену вартість транспортного засобу у сумі 20 000 гривень. Крім цього, в одному з примірників договору комісії № 417 від 11.01.2018 між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 з однієї сторонни та ОСОБА_7 з іншої у графі «КОМІТЕНТ» ОСОБА_10 підробив підпис від імені ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не підписувала договору та інші документи на купівлю-продаж автомобіля «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 12.01.2018, звернувся із вищезазначеними підробленими документами до територіального сервісного центру МВС у Хмельницькій області № 6845 за адресою: м.Шепетівка Хмельницької області, вул. Шешукова,13, де надав їх службовим особам вказаного центру, які на їх підставі здійснили перереєстрацію автомобіля на ОСОБА_4 ..

У результаті таких дій ОСОБА_4 , автомобіль «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вибув із фактичного володіння та власності ОСОБА_7 , чим спричинено потерпілій значну майнову шкоду розмірі 171 141,92 грн..

30 січня 2018 року ОСОБА_4 продав зазначений автомобіль жительці м. Ужгород Закарпатської області ОСОБА_11 , а отримані від продажу автомобіля грошові кошти, використав на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.289 КК України. Суду показав, що тривалий час знаходився з ОСОБА_7 у дружніх стосунках, фактично перебували у цивільному шлюбі та проживали спільно у с. Гвіздів колишнього Корецького району. Коли наприкінці 2017 року стосунки почали псуватись і відносини між ними припинились, вирішив переїхати до сестри у м. Славута Хмельницької області. Для цього 01.01.2018 звернувся до ОСОБА_7 з проханням надати йому в користування належний їй на праві власності автомобіль «Опель-Віваро», який, як стверджує, був придбаний за спільні з ОСОБА_7 кошти. Цим автомобілем мав намір перевезти до сестри свої речі, на що отримав від ОСОБА_7 усну згоду. Також, ОСОБА_7 дала йому ключі від автомоібля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого цим автомобілем він переїхав у м. Славута Хмельницької області. На той час, особистих доходів він не мав, а тому, перебуваючи вже у м. Славута, телефонував ОСОБА_7 з проханням переоформити автомобіль на нього. Не отримавши згоди від ОСОБА_7 , вирішив самостійно продати автомобіль, для чого виїхав ним на автобазар у м. Рівне, де зустрів невідомого чоловіка на ім`я « ОСОБА_12 », який погодився допомогти переоформити автомобіль у відсутності власника, але для цього просив надати йому документи на транспортний засіб, що він і зробив. Однак, будь-яких персональних даних ОСОБА_7 , в тому числі номера її телефону, він незнайомцю не передавав. Через певний проміжок часу цей же чоловік зателефонував йому та повідомив, про те, що документи на переоформлення автомобіля вже виготовлені і їх можна буде забрати у м. Рівне. ОСОБА_4 , приїхавши у м. Рівне на автовокзал, зустрівся там із невідомим йому чоловіком на ім`я « ОСОБА_12 », який передав йому договори купівлі- продажу на автомобіль «Опель-Віваро», власником у яких вже був зазначений він - ОСОБА_13 .. Після цього, він використав вказані документи у сервісному центрі МВС України в м. Шепетівка, здійснивши переоформлення права власності на автомобіль на своє ім`я. І тоді ж дав оголошення про продаж автомобіля. Через деякий час, знайшовся покупець і він продав автомобіль, за що отримав грошові кошти у сумі 4000 доларів США.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що при оформленні договорів купівлі-продажу належного ОСОБА_7 автомобіля «Опель-Віваро», він для ОСОБА_7 будь-яких грошових коштів за придбання у неї цього транспортного засобу, не передавав.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов ОСОБА_4 не визнав.

Заслухавши показання обвинуваченого, проаналізувавши досліджені в ході судового розгляду докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що незважаючи на те, що ОСОБА_4 виним себе у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.289 КК України повністю знайшла своє підтвердження.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_7 підтверджується та обставина, що вона дійсно перебувала з ОСОБА_4 у близьких взаємовідносинах, фактично проживали однією сім`єю. Ій на праві власності належав автомобіль марки «Опель-Віваро», який вона придбала за власні кошти та кошти чоловіка від першого шлюбу. На початку січня місяця 2018 року взаємовідносини із ОСОБА_4 у неї припинились, у зв"язку з чим, він попросив у неї в користування належний їй на праві власності автомобіль «Опель-Віваро» з тією метою, щоб переїхати до своєї сестри у м. Славута Хмельницької області і перевезти свої речі, на що вона погодилась та надала йому згаданий автомобіль в користування строком на 14 днів. Проте, через деякий час ОСОБА_4 зателефонував їй і повідомив, що автомобіль назад їй не віддасть. Оскільки строк, на який вона дала ОСОБА_4 в користування автомобіль закінчився і, при цьому ОСОБА_4 не повернув його, то ще через деякий час потерпіла поцікавилась у сервісному центрі МВС України про те, чи не здійснювались будь-якиї дій з приводу реєстрації автомобіля та дійзналася, що обвинувачений намагався переоформити автомобіль на себе.

Отже, показаннями потерпілої підтверджується належність їй на праві приватної власності автомобіля «Опель-Віваро», а також наявність у ОСОБА_4 наміру не повертати їй автомобіль, як законному власнику, що у свою чергу вказує на наявність в обвинуваченого умислу на заволодіння цим транспортним засобом.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 підтверджується та обставина, що договір комісії між ОСОБА_7 і ТОВ «Автокомторг» на продаж від її імені належного їй на праві власності автомобіля «Опель-Віваро», так само, як і сам договір купівлі- продажу, згідно якого автомобіль перейшов у власність ОСОБА_4 , були підроблені працівником ТОВ «Автокомторг» ОСОБА_8 .

Факт підброблення договору комісії між ОСОБА_7 і ТОВ «Автокомторг» щодо прийняття на реалізацію автомобіля «Опель-Віваро»; договору купівлі-продажу автомобіля між ТОВ «Автокомторг» і ОСОБА_4 ; а також актів огляду транспортного засобу, технічного стану автомобіля, або його складової частини, підтверджується вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 лютого 2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. Зі змісту вироку видно, що у вищезазначених документах ОСОБА_8 підробив підписи директора ТОВ «Автокомторг» ОСОБА_9 та підписи ОСОБА_7 .. В подальшому ці документи ОСОБА_8 надав для продажу та перереєстрації вищезгаданого автомобіля саме ОСОБА_4 , а не чоловіку на ім`я « ОСОБА_14 », чи будь-кому іншому. (а.с. 147-148)

Даними з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.03.2019, підтверджується та обставина, що ОСОБА_4 приїжджав у м. Дубно, оскільки ОСОБА_8 по фотознімках ( фото №4) впізнав чоловіка, який приїжджав до ТОВ Автокомторг» у м. Дубно для переоформлення автомобіля «Опель Віваро». Цією особою є ОСОБА_4 ( т.1 а. к/п. 36-38)

Відомостями з протоколу проведення з ОСОБА_8 слідчого експерименту, підтверджується той факт, що ОСОБА_4 особисто приїжджав у м. Дубно в офіс ТОВ Автокомторг», де у приміщенні офісу надав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб «Опель Віваро», копію паспорта ОСОБА_7 та свій паспорт з метою переоформлення згаданого транспортного засобу без участі ОСОБА_7 на своє ім`я. ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_4 та за відсутності самої ОСОБА_7 , підробив документи щодо купівлі продажу автомобіля, продавцем у яких виступала ОСОБА_7 , а покупцем ОСОБА_4 та передав ці документи особисто ОСОБА_4 ( т.1 а. к/п. 95-97)

Таким чином, фактичні дані, встановлені вищезазначеним вироком Дубенського міськрайонного суду, в сукупності з даними, відображеними у досліджених в судовому засіданні протоколах слідчих дій, спростовують показання ОСОБА_4 про те, що він не їздив у м. Дубно, а отримав підроблені документи на автомобіль «Опель Віваро» у м. Рівне від невідомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_14 ». Також, той факт, що для отримання цих документів він особисто прибув до офісу ТОВ «Автокомторг» в м. Дубно, де після їх підроблення ОСОБА_8 , отримав їх від нього, є підтвердженням обізнаності ОСОБА_4 про підроблення згаданих документів ОСОБА_8 та про наявність у нього наміру здійснити переоформлення автомобіля на своєї ім`я, саме таким чином у незаконний спосіб.

Іншими письмовими доказами на підтвердження вищенаведених обставин є:

- висновок експерта №1.1-135-18 від 07.06.2018 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, на підставі ухвали слідчого судді Корецького районного суду від 17.05.2018, з метою встановлення особи, яка підписувала договір комісії №417 від 11.01.2018 від імені ОСОБА_7 , згідно якого встановлено, що підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Комітент» в умовно-першому примірнику договору комісії №417 від 11.01.2018, укладеного між ТзОВ «Автокомторг» та ОСОБА_7 , вірогідно виконані ОСОБА_8 , а в умовно-другому примірнику договору виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою. (Т.1 а. к/п. 188-193)

- висновок експерта № 1.1-133/18 від 05.06.2018 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, на підставі ухвали слідчого судді Корецького районного суду від 17.05.2018, з метою встановлення особи, яка підписувала договір комісії №417 від 11.01.2018, договір купівлі-продажу №410 від 11.01.2018, акт технічного стану транспортного засобу №421 від 11.01.2018, згідно якого підписи від імені ОСОБА_9 в графі «Комісіонер» в двох примірниках договору комісії №417 від 11.01.2018, укладених між ТзОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виконані ОСОБА_8 , підписи від імені ОСОБА_9 , в графі «Продавець» в двох примірниках договорів купівлі-продажу №410 від 11.01.2018, укладених між ТзОВ «Автокомторг» та ОСОБА_4 , виконані ОСОБА_8 , підписи від імені ОСОБА_9 , в графі «Члени комісії» в акті технічного стану транспортного засобу або його складової, виконані ОСОБА_8 , підписи від імені ОСОБА_9 , в графі «Продавець» в двох примірниках акту технічного стану транспортного засобу або його складової виконані ОСОБА_8 (Т.1 а. к/п. 181-185)

- висновок судової почеркознавчої експертизи № 1.1-93/19 від 19.04.2019 згідно якої підписи в графі « Комітент» в двої примірниках договору комісії № 417 від 11.01.2018 між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виконані іншою особою. Підпис в графі « Покупець» в умовно першому примірнику акту огляду реалізованого транспортного засобу № 6437/000431 від 11.01.2018 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Підпис в графі « Покупець» в умовно першому примірнику договору купівлі-продажу транспортного засобу № 410 від 11.01.2018 між ТОВ «Автокомторг» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою.( а.с.86- 94);

- копія журналу ТОВ «АВТОКОМТОРГ» з обліку надходження і реалізації або передачі для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, укладених договорів купівлі-продажу транспортних засобів, актів прийняття-передачі, біржових угод і номерних знаків для разових поїздок, у відповідності до якого запис про оформлення договору купівлі продажу від 11.01.2018 року т/з «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , відсутній. ( т.1 а. к/п.137-138)

Відтак, суд дійшов висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу обставин підроблення зазначених в обвинуваченні документів, його необізнаності про те, що вони є підробленими та переоформлення права власності на автомобіль від ОСОБА_7 на нього, є недостовірними. З цих підстав суд такі показання обвинуваченого відхиляє.

А тому, суд вважає, що звертаючись 12.01.2018 із вищезазначеними підробленими документами до територіального сервісного центру МВСУкраїни у Хмельницькій області № 6845 за адресою: м.Шепетівка Хмельницької області, вул. Шешукова,13, з метою переоформлення автомобіля «Опель-Віваро» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на своє ім`я, ОСОБА_4 достовірно знав, що ОСОБА_7 не підписувала договір та інші документи на купівлю-продаж автомобіля «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у результаті чого автомобіль вибув із власності ОСОБА_7 та незаконно перейшов у власність ОСОБА_4 , на що і був спрямований його умисел.

Так, відомостями з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 25.04.2018 вбачається, що за результатми цієї слідчої дії з ТСЦ 6845 РСЦ МВС в Хмельницькій області було вилучено договір купівлі-продажу ТЗ №410 від 11.01.2018, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 6437/18/000431 від 11.01.2018, договір комісії №417 від 11.01.2018. ( а.с. 112-115)

Зазначені документи були надані до ТСЦ 6845 для переоформлення права власності на автомобіль «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , що підтвердив у судовому засіданні сам обвинувачений.

Крім цього, відповіддю з територіального сервісного центру МВС №6845 Хмельницької області від 27.03.2018 №31/22/5-390, згідно якої транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2005 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , № двигуна НОМЕР_4 , був перереєстрований 12.01.2018 у ТСЦ 6845, за договором купівлі-продажу на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16.01.2018 був знятий з обліку для реєстрації, та присвоєно номерний знак НОМЕР_5 , та 30.01.2018 відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації та присвоєно номерний знак НОМЕР_6 , власником транспортного засобу зазначено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку м. Ужгород. (Т.1 а.к/п. 23-30)

При цьому суд відхиляє доводи захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 і самого обвинуваченого про те, що в силу встановлення факту спільного проживання ОСОБА_4 однією сім`єю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу, транспортний засіб «Опель-Віваро», не може бути предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Так, чужим слід визнавати майно, яке не перебуває у власності чи законному володінні винного. Не є чужим для кожного з подружжя, а отже, не може визнаватися предметом злочину проти власності майно, яке набуте подружжям за час шлюбу і яке знаходиться у спільній сумісній власності подружжя. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу (крім речей індивідуального користування), є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому подружжя набуває право спільної сумісної власності на таке майно незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік розпоряджаються таким майном за взаємною згодою. Майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, може бути поділено на частки майна - відповідно чоловіка та дружини (спільна часткова власність). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. При цьому співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Водночас, є власністю кожного з подружжя майно, що є особистою приватною власністю дружини та чоловіка (майно, набуте нею (ним) до шлюбу; майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Той з подружжя, хто є власником такого майна, сам визначає режим володіння та користування ним. Отже, неправомірне заволодіння таким майном, його пошкодження чи знищення одним із членів подружжя утворює склад відповідного злочину проти власності.

Суд враховує, що згідно показань потерпілої ОСОБА_7 , автомобіль був придбаний за її особисті кошти та кошти її чоловіка від першого шлюбу і зареєстрований на її ім`я, в силу чого є її особистою власністю. Будь-якого судового рішення, яким би було визнано режим права спільної сумісної власності ОСОБА_7 і ОСОБА_4 саме на цей автомобіль, не існує.

При цьому, суд, також, враховує, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у статті 289 КК України розуміється вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Заволодіння транспортним засобом має бути незаконним. Це означає, що винна особа всупереч або поза волею власника (користувача), протиправно вилучає транспортний засіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права.

Як встановлено судом, автомобіль вибув із володіння ОСОБА_7 саме внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 у спосіб, зазначений в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_4 діяв незаконно, всупереч чинному законодавству, під виглядом укладення договору купівлі-продажу автомобіля від імені ОСОБА_7 поза її волею, де він виступаючи покупцем, фактично набув статусу покупця за підробленим договором-купівлі продажу і з цього моменту встановив контроль над цим транспортним засобом. Будь-яких дійсних чи передбачуваних правомочностей на здійснення саме таких незаконних дій ОСОБА_4 не мав і наділеними ними не був. А тому, суд дійшов висновку, що саме з цього моменту, передбачений ч.2 ст.289 КК України злочин, є закінченим. Подальші дії ОСОБА_4 по використанню підроблених документів слугували юридичною підставою для переоформлення права власності на автомобіль в сервісному центрі МВС на його ім`я.

Отже, наведеними доказами підтверджується використання ОСОБА_4 завідомо підроблених документів та заволодіння належним потерпілій ОСОБА_7 транспортним засобом «Опель-Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 11/692 від 06.09.2018 ринкова вартість автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , станом на 12.01.2018 року становить 171 141,92 грн. ( т.1 а. к/п.86-91)

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підроблених документів та за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало потерпілому значної шкоди, і така вкаліфікація його дій на переконання суду є правильною.

Обираючи покарання обвинуваченому за ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України з дотриманням загальних засад призначення покарання, суд враховує тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків і нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності. (т.1 а.к/п 39 .)

По місцю проживання характеризується задовільно. (т.1 а.к/п. 35).

Обставин, що помя`кують, чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді ОСОБА_4 є особою, відносно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. (а.с. 83-84)

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, дані, які характеризують його особу, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкціями ч.4 ст.358, ч.1 ст.289 КК України.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Відповідно до ст.12 КК України, у редакції на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України це кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, за яке передбачено максимальне покарання - обмеженням волі на строк до двох років. Таким чином, в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 2 ч.1 ст.. 49 КК України у редакції, яка передбачає правові підстави звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України минуло більше п`яти років, то він підлягає звільненню від призначеного за цим вироком покарання по ч.4 ст.358 КК України.

По справі потерпілою ОСОБА_7 подано цивільний позов, у якому вона просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду, завдану злочином в розмірі 171 141 грн.92 коп. та 20 000 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, з вимог закону слідує, що за загальним правилом підставою для відшкодування матеріальної і моральної шкоди є вина особи, діями якої спричинено таку шкоду.

Враховуючи, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а, відтак, і його провину у вчиненому, суд вважає необхідним заявлений у справі цивільний позов задовольнити, однак, частково, з наступних підстав.

Так, судом враховується, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_7 завдано значної майнової шкоди в розмірі 171 141,92 грн., що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 11/692 від 06.09.2018.

Відтак, стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 підлягає розмір матеріальної шкоди в сумі 171 141,92 грн.

Вирішуючи питання про розмір цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд, відповідно до ст.23 ЦК України, враховує обставини справи, особу обвинуваченого, його матеріальний стан, негативні наслідки, які виникли у потерпілої і їх тривалість, внаслідок вчиненого злочину.

Так, суд приймає до уваги, що внаслідок злочину, потерпіла зазнала душевних переживань, пов`язаних з неможливість використовувати належний їй транспортний засіб, у зв`язку з чим має право на відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, суд при визначенні розміру моральної шкоди, враховує матеріальний стан самого обвинуваченого, який офіційно ніде не працює, на його утриманні неповнолітніх осіб, або непрацездатних осіб, немає. А тому, при визначенні розміру моральної шкоди має бути досягнуто розумного балансу між величиною душевних переживань потерпілої, які не підлягають оцінці у грошовому виразі та матеріальними можливостями обвинуваченого по їх компенсації. У зв`язку з цим, суд дотримуючись принципу розумності та справедливості вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково та визначити розмір грошового відшкодування, що підлягає стягненню з обвинуваченого в рахунок завданої потерпілій моральної шкоди в сумі 10 000 гривень.

Судові витрати на проведення судових експертиз становлять: 715,00гривень - судова товарознавча експертиза (Т.1 а. к/п 86); 4800,16 гривень - судові почеркознавчі експертизи (Т.1 а.к/п.. 180, 187; Т.2 а. к/п. 85).

Арешт, накладений на майно згідно ухвали слідчого судді підлягає скасуванню

Доля речових доказів підлягає вирішенню згідно статті 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.371-374 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.358 КК України 1 / один / рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому за ч.4 ст.358 КК України покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч.2 ст.289 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком по ч.2 ст.289 КК України покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України впродовж іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_7 , виданий 07.04.2000 Новоград-Волинським МРВ УМВС України у Житомирській області) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 ; паспорт серія НОМЕР_8 , виданий 05.10.2009 Корецьким РВ УМВС України у Рівненській області) 171 141 /сто сімдесят одну тисячу сто сорок одну/ гривню 92 /дев`яносто дві / копійки в рахунок відшкодування завданої їй злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_7 , виданий 07.04.2000 Новоград-Волинським МРВ УМВС України у Житомирській області) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 ; паспорт серія НОМЕР_8 , виданий 05.10.2009 Корецьким РВ УМВС України у Рівненській області) у рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди - 10 000 /десять тисяч/ гривень.

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_7 , виданий 07.04.2000 Новоград-Волинським МРВ УМВС України у Житомирській області) в дохід держави у рахунок фінансування Рівненського НДКЦ МВС України витрати пов`язані з проведенням по справі судових експертиз у сумі 5515 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 16 копійок.

Речові докази: автомобіль «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - повернути законному володільцю.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 18 червня 2018 року на автомобіль « Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя