УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000190 від 17 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України,
В С Т А Н О В И ЛА:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000190 від 17 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.
3 матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлені співробітники одного з районних управлінь ГУ НП в Київській області (м. Васильків), вимагають у громадянина України ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 150 000
(сто п`ятдесят тисяч) грн за закриття кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням установлено, що 20 липня 2022 року ОСОБА_7 отримав витяг з Державного земельного кадастру про подiл земельної ділянки iз кадастровим № :12:009:0119. Після чого, розпочав процедуру щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Під час зміни цільового призначення ОСОБА_7 стало відомо, що на даний час у відділеннi вiддiлку полiцii № 1 Обухівського районного управління поліції ГУ НП Київської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні № 000079 від 04 серпня 2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України, де фігурує земельна ділянка із кадастровим № :12:009:0119.
09 серпня 2022 року ОСОБА_7 зателефонував на мобільний додаток «Телеграм» ( НОМЕР_1 ) до начальника слідчого відділення відділку поліції № 1 Обухівського районного управління поліції ГУ НП Київської області ОСОБА_5 , з метою отримання відомостей про кримінальне провадження, яке стосується земельної ділянки із кадастровим № :12:009:0119, на що останній запропонував зустрітись біля відділку поліції.
Цього ж дня, ОСОБА_7 прибув до відділу поліції, який розташований у м. Васильків та зупинився на майданчику для паркування автомобілів. Через деякий час, до нього підійшов ОСОБА_8 та повідомив, що оскільки останній не захотів «дружити» та дати грошові кошти начальнику поліції Бузовері Євгену, то вони (правоохоронці) знайшли інші важелі впливу на ОСОБА_7 . У зв`язку з чим, за не накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим № :12:009:0119 та закриття кримінального провадження № 000079, тепер ОСОБА_7 має їм надати грошові кошти у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.
В подальшому, а саме 08 жовтня 2022 року, приблизно о 16-00 год., ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись поблизу кладовища на виїзді із міста Васильків (перехрестя вул. Соборна та 2-го провулка Мічуріна) зустрівся з останніми. При зустрічі, ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_6 залишив у бардачку автомобіля марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 , біля якого стояли вищевказані правоохоронці, грошові кошти у вигляді авансу за «вирішення питання» щодо земельної ділянки, у сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США. Після цього, ОСОБА_5 повідомив, що на наступному тижні провадження закриють. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сіли до автомобіля марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 та поїхали в напрямку поліцейського відділку.
17 жовтня 2022 року пiд час затримання ОСОБА_5 за адресою: Київська обл., с. Зайцев, вул. Лісова (Садова) на перехресті Одеського шосе, біля ресторану «Батьківська хата», у ході особистого обшуку затриманого, останній добровільно видав мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з сім-картою оператора мобiльного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 .
Оскільки, за допомогою вищевказаного мобільного телефону ОСОБА_5 спілкувався з ОСОБА_7 та можливими співучасниками вчинення злочину (у тому числі шляхом листування у месенджері «Телеграм) при цьому зазначаючи час, місце та спосіб вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, даний предмет зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже має ознаки речового доказу.
17 жовтня 2022 року постановою слідчого мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з ciм-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000190 від 17 серпня 2022 року.
З огляду на зміст статті 98 КПК України, сторона обвинувачення приходить до
висновку, що мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з сім-картою
оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який належить
ОСОБА_5 містить ознаки речових доказів, тобто наявні підстави передбачені частиною третьою статті 170 КПК України для накладення арешту, оскільки вказаний мобільний телефон був знаряддям вчинення злочину, відповідно зберіг на собі його сліди.
Отже, з метою всебічного, повного й неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тому слідчий звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належними чином, однак 03 листопада 2022 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує клопотання в повному обсязі та просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судвого засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки не повідомив.
Керуючись статтею 27, частиною четвертою статті 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000190 від 17 серпня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.
17 жовтня 2022 року пiд час затримання ОСОБА_5 за адресою: Київська обл., с. Зайцев, вул. Лісова (Садова) на перехресті Одеського шосе, біля ресторану «Батьківська хата», у ході особистого обшуку затриманого, останній добровільно видав мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з сім-картою оператора мобiльного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 .
Зі слів ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон належить йому.
17 жовтня 2022 постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Киїівській області ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з ciм-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , на який слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000190 від 17 серпня 2022 року та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.
Згідно з вимогами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту майна може призвести до приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів.
Таким чином, слідчим доведено наявність підстав вважати, що вказане майно, яке зазначене в клопотанні, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються. Також зазначив, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному проваджені, та має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0000190 від 17 серпня 2022 року.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуженню, приховуванню, зникненню, втраті, перетворенню, передачі майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
В той же час, вирішуючи клопотання в частині заборони користуватися та розпоряджатися майном, визначеним у клопотанні, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника майна.
Частиною одинадцятою статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Проте, слідчий суддя не вважає за можливе задовольнити клопотання в частині заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном, оскільки слідчим не доведено, що незастосування таких обмежень може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, враховуючи факт вилучення вказаного майна, передачу його на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області та накладення арешту на зазначене майно.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на майно, яке зазначено у клопотанні.
З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И Л А :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 13 ProMax» з сім-картою оператора мобiльного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя: ОСОБА_1