Справа № 175/1711/22
Провадження № 1-кп/175/76/22
Вирок

Іменем України

16 лютого 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000176 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.05.2010 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.187, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.06.2017 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; 07.12.2017 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 21.09.2021 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 28.03.2022 року приблизно о 19.30 год. знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні, почав висловлюватись нецензурною лайкою у бік вітчима ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у наслідок чого між ними виник словесний конфлікт, в цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 швидко наблизився до останнього та наніс один удар головою, в обличчя. В цей момент ОСОБА_7 , яка також перебувала у приміщенні кухні, бажаючи припинити побиття ОСОБА_6 відтягнула ОСОБА_5 та виштовхала його з будинку, при цьому зачинила вхідні двері.

Через декілька хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , розбив вікно сокирою, через яке потрапив до будинку, за вищевказаною адресою, де підійшов до потерпілого тримаючи в руках сокиру став замахуватись на останнього, та наніс один удар правою ногою в область паху, при цьому поклавши сокиру, переважаючи у фізичній силі, ОСОБА_5 почав наносити почергово удари обома руками зжатими у кулаки в область обличчя, в кількості не менш 3-х ударів, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на кахельну підлогу обличчям до гори. Після цього ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 продовжував наносити численні удари кулаками в область голови.

Залишивши потерпілого ОСОБА_6 у будинку вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 з місця злочину втік.

Згідно висновку експерта № 959е від 09.05.2022 року у ОСОБА_6 виявленi тiлесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забiю головного мозку 3-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в правій скроневій та потиличнiй частці, під гострої субдуральної гематоми праворуч, синців в обох параорбітальних областях, масивного синця лобної ділянки справа. За своїм характеру виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через рiзнi проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища... Згідно пунктів 2.1.2. та 2.1.3. «в» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав частково, але давати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, підтвердивши раніше надані ним покази на стадії досудовому розслідування та просив суд їх оголосити. Додатково повідомив суду, що потерпілий ОСОБА_6 не міг від його дій отримані тілесні ушкодження вказані в обвинувальному акті, тому як він перебував у стані алкогольного сп`яніння і не міг завдати таких ударів.

Суд критично сприймає позицію обвинуваченого щодо часткової винуватості, оскільки пояснення обвинуваченого надані ним в ході судового розгляду спрямовані на можливість уникнення суворого покарання за вчинення злочину.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що з обвинуваченим він у добрих стосунках, та проживає з матір`ю ОСОБА_5 , та 01 квітня 2022 року він зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інших даних не знає випивали в м. Підгородне по вул. Кірова, де вони вжили велику кількість горілки. Після того як він вже збирався додому та виходив з домоволодіння то обступився впав і вдарився головою, хлопці допомогли йому та зателефонували ОСОБА_5 , який прийшов його забрати та відвід додому і уклав спати. Коли він заходив в будинок то оступився знову або його обвинувачений штовхнув, де він біля ліжка і впав. Обвинувачений не бив його, можливо лише долонею.

Суд критично ставиться до пояснень потерпілого, які протирічать доказам зібраними органом слідства , та навіть поясненням самого обвинуваченого, який не заперечував що завдав потерпілому тілесних ушкоджень, а саме: «завдав долонями обох рук удари по обличчю і завдав удар правою ногою в область лобної частини обличчя.» (а.с.п. 127)

У судовому засіданні потерпілий не заперечував того, що він боїться фізичної помсти з боку обвинуваченого. Його пояснення про те, що обставини які зазначав на слідчому експерименті не пам`ятає, що казав в лікарні також не пригадує, але в подальшому підтвердив написання письмової заяви про звернення до поліції за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим та за його участю проведення слідчого експерименту.

Зміна показів потерпілим ОСОБА_6 , на думку суду обумовлена і родинними зв`язками, тому як мати обвинуваченого ОСОБА_7 знаходиться з потерпілим у шлюбних стосунках близько 18 років. Суд приймає до уваги факт того, що вона в ході судового розгляду відмовилась свідчити відносно свого сина ОСОБА_5 , але в матеріалах кримінального провадження наявний протокол її допиту в якому вона повідомила про обставини завдання тілесних ушкоджень потерпілому.

Під час судового розгляду даного провадження з показів свідків суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово вчиняв конфлікти вдома зі своєю матір`ю та вітчимом ОСОБА_11 і зокрема погрожував йому та безперечно суд приходить до висновку, що зміна ним показів є тривога та страх за своє життя.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , повідомила, що вона є сестрою потерпілого ОСОБА_6 . Наприкінці березня 2022 року до неї прийшов її рідний брат ОСОБА_13 дуже побитий в крові. Вона провела його до кімнати і він в неї був близько тижня, бо сам він не міг навіть їсти та ходити. Він не повідомив їй хто його побив і ніяких обставин. Після тижня у потерпілого продовжувались сильні головні болі і вони звернулись до лікарні. Його дружина ОСОБА_7 приходила до неї та повідомила, що тілесних ушкоджень потерпілому завдав її син ОСОБА_5 , який також завдавав їй тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_14 , повідомила суду, що обвинувачений є її сусідом., стосунки нормальні. Вона пам`ятає, що наприкінці березня і 2022 року вдень за адресою: АДРЕСА_2 , вона почула сварку напрати у сусідів між чоловіками. Потім приїхала поліція та швидка допомога. ОСОБА_6 є її сусідом і вона чула під час сварки звук розбитого скла і потім побачила розбите вікно. В подальшому потерпілий ОСОБА_6 сказав їй, що вікно розбив обвинувачений ОСОБА_15 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , повідомила, що обвинувачений є її сусідом, мають нормальні стосунки. Сварку вона особисто не бачила, але неодноразово у ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_17 виникали сварки за місцем їх проживання у м.Підгородне по ІІІ Мостовому провулку. До неї звернувся потерпілий з синцями на голові була кров і попросив викликати таксі тому, як його побив ОСОБА_18 . ОСОБА_13 казав, що якщо він не втече та обвинувачений його уб`є. Потім прийшов обвинувачений і повідомив, що в нього була сварка з потерпілим і він завдав йому тілесних ушкоджень. Згодом потерпілого шукала поліція, але він кудись поїхав. Вона була на території їх домоволодіння і вона спілкувалась з ОСОБА_7 , яка була також побита і пояснила, що вона захищала потерпілого від обвинуваченого щоб він його не вбив. Звернула увагу, що вікно було розбите, також був розбитий на вулиці газовий лічильник і плями на стіні схожі на кров.

Підстав сумніватися в правдивості наведених вище показань свідків, які судом попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 не були свідками події та на думку суду добросовісно плутаються в сприйнятті і відтворенні деяких незначних обставин подій, враховуючи суб`єктивне ставлення до самого обвинуваченого, його родичів, сплив часу.

Свідок ОСОБА_19 допитана в судовому засіданні підтвердила проведення слідчих дій з обвинуваченим та потерпілим.

Провина обвинуваченого, окрім пояснення потерпілого, свідків також підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0000176:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 07 липня 2022 року до Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18 квітня 2022 року до чергової частини ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що 01 квітня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив тяжкі тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 в результаті чого останнього госпіталізовано до КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.Мечникова «ДОР» з діагнозом: повторна ЗЧМТ, забій головного мозку 3 ст., геморагічний забій в скроневій та потиличних частках справа, пів гостра субдуральна гематома в скроменево-потиличній ділянці справа, субарахноїдальний крововилив (а.с.к.п.1);

- висновком за результатами перевірки матеріалу ЄО №3097 від 02 квітня 2022 року, із якого вбачається, що 02 квітня 2021 року до ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від закладу охорони здоров`я, про те що, лікарні було доставлено гр. ОСОБА_6 , якого побили невідомі, але він не має ні до кого претензій. (а.с.к.п. 5);

- рапортом помічника чергового ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 , де встановлено, що 02 квітня 2022 року до ЧЧ ВП №8 надійшло повідомлення, що до лікарні №6 було доставлено ОСОБА_6 (а.с.к.п. 8);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 18 квітня 2022 року, із якого вбачається, що ОСОБА_6 просить вжити заходи до сина його дружини ОСОБА_5 , який наніс йому тілесні ушкодження. (а.с.к.п. 11);

- заявою ОСОБА_6 від 20 квітня 2022 року про залучення його як потерпілого за фактом спричинення йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (а.с.к.п. 12);

- випискою із медичною карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №Е3426, де потерпілий ОСОБА_6 знаходився на лікуванні у відділенні нейрохірургії №2 КП «ДОКЛМ «ДОР» від 06 квітня 2022 року у якому зазначено клінічний діагноз: повторна ЗЧМТ, забій головного мозку ІІІ ст., геморагічний забій в скроневій та потиличній частках справа, забійний синець м`яких тканин лобної ділянки справа, навколо орбітальнісинці з обох сторін (а.с.к.п. 20);

- протоколом огляду місця події від 20 квітня 2022 року, де у період з 16 год., 00 хв., до 17 год. 10 хв., у присутності понятих ОСОБА_21 , і ОСОБА_22 , проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено сокиру яку поміщено до мішка та опечатано бірками з підписами понятих, вилучено РБК з дверей та поміщено до паперового конверту (а.с.к.п.31-39);

- протоколом слідчого експерименту від 02 травня 2022 року із відеозаписом до нього, де у присутності понятих ОСОБА_23 , і ОСОБА_24 за участю потерпілого ОСОБА_6 , спеціаліста СМЄ ОСОБА_25 та іншої особи ОСОБА_26 потерпілий відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с.к.п.63-65);

- висновком судово-медичної експертизи № 959е від 09 травня 2022 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в правій скроневій та потиличній частці, під гострої субдуральної гематоми праворуч, синців в параорбітальних областях, масивного синця лобної ділянки справа.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища.., Згідно пунктів 2.1.2. та 2.1.3. „ Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які указує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш 3-х механічних дій (а.с.к.п. 71-75);

- протоколом слідчого експерименту від 24 травня 2022 року із відеозаписом до нього, де у присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_16 та захисника ОСОБА_28 обвинувачений відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.к.п.130-133);

- висновком судово-медичної експертизи № 1159е від 26 травня 2022 року, згідно якого за даними медичної документації та при огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з вогнищами забиття речовини головного мозку в правій скроневій потиличній частці, під гострої субдуральної гематоми праворуч, синців в обох параорбітальних областях, масивного синця лобної ділянки справа. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово- медичної експертизи, суперечать механізму, локалізації та характеру вві вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 вказує на нанесення двох ударів долонями рук в область обличчя, від механічної дії яких можливе утворення внутрішньо-шкіряних крововиливів або синців на поверхнях обличчя (скроні, щоки, тощо), які не були виявлені ОСОБА_6 .

Також під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 вказує на нанесення удару передньою частиною гомілки в лобну частину обличчя, з послідуючим падінням ОСОБА_6 на диван, що не відповідай характеру та механізму всіх встановлених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.с.к.п. 138-139);

- висновком судово-психіатричного експерта №220 від 13 червня 2022 року, із якого вбачається, що ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого діяння, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади поєднаного вживання наркотиків та інших психоактивних речовин. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.к.п. 150-152);

Дослідивши висновки вищевказаних експертиз, суд приходить до висновку, що вони відповідають вимогам кримінального-процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованими, даними на підставі повного вивчення матеріалів справи.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в своїй сукупності, у суду немає підстав сумніватися в достовірності вищевказаних висновків проведених у справі експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними фахівцями, що володіють спеціальними знаннями для вирішення постановлених перед ними питань і мають тривалий стаж експертної роботи, експертні висновки не суперечать іншим, зібраним по справі доказам, є науково обґрунтованим.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого про не можливість завдання потерпілому тілесних ушкоджень спростовуються висновком висновком судово-медичної експертизи № 1159е від 26 травня 2022 року, та не можуть бути прийнятими до уваги.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, що виразились в завданні умисного тяжкого тілесного ушкодженнґ, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, покази свідків, висновки проведених експертиз.

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Суд не посилається у вироку, та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50 КК України).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу винного, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, але згідно довідки №692 від 25 квітня 2020 року він перебував з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання кількох психоактивних речовин (амфетамін), його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, задовільну характеристику за місцем мешкання, раніше неодноразово судимого за умисні злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні.

Обставини, що обтяжують його покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, позицію органу обвинувачення, думку потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбаченого законом строку.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 75,76 КК України, про що в судових дебатах наполягала сторона захисту, навіть не зважаючи на наявність даних про особу обвинуваченого, оскільки ця обставина не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та грубість вчинених ним дій, які не здатні зменшити негативні наслідки скоєного діяння, внаслідок якого спричинено потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк покарання обчислювати відповідно до ухвали судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14 липня 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000176, а саме: сокиру яку поміщено до білого мішку та опечатано біркою з підписами понятих після набрання вироком законної сили повернути власнику, змиви РБК з дверної лудки після набрання вироком законної сили знищити, диск із відеозаписом слідчого експерименту залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п. 66, 81, 133).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1