Справа 688/1757/22
№ 1-кп/688/34/23
Вирок

Іменем України

25 квітня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000276 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

22 лютого 2022 року близько 18 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford» моделі «Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Валі Котика в м. Шепетівка Хмельницької області зі сторони м. Славута в напрямку центру м. Шепетівка Хмельницької області, наближаючись до АЗС «MOTTO», яка розташована за адресою: вул. Валі Котика, 172а в м. Шепетівка Хмельницької області, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9.(а) 11.1, 12.1, 12.2, 12.3, 13.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, у темну пору доби не дотримавсь такої швидкості, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив попутне перехресне зіткнення передньою частиною вищевказаного автомобіля марки «Ford» моделі «Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля марки «Audi» моделі «80», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_6 , на передньому пасажирському сидінні якого перебувала ОСОБА_7 . Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б), 2.9.(а) 11.1, 12.1, 12.2, 12.3, 13.1, Правил дорожнього руху, які вимагають: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.9 а). Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.11.1 Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Audi» моделі «80» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів трьох (2-го, 3-го та 4-го) поперечних відростків хребців поперекового відділу хребта зліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286? КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

25 квітня 2023 року, під час судового розгляду, між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 укладена угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим відповідно до ст. 471 КПК України.

Згідно з цією угодою потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 286? КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також на призначення міри покарання, яку має понести обвинувачений ОСОБА_4 , із застосуванням положення ст. 69 КК України, а саме 240 годин громадських робіт без позбавлення права керування транспортними засобами.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286? КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, вчинений з необережності. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити означену угоду. Вважає, що умови угоди, в тому числі щодо узгодженої міри покарання не суперечать вимогам суспільства, оскільки обвинувачений займається волонтерською діяльністю, а саме допомагає ЗСУ, перевозить допомогу в зону бойових дій. А тому обвинувачений, маючи право керування транспортними засобами, принесе більше користі суспільству, ніж якщо позбавити його вказаного права. Просив залишити без розгляду позовні вимоги до страхової компанії «Провідна».

Представник потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що сторони угоди врахували наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема повне визнання вини, щире каяття, повне відшкодування шкоди, а також відсутність тяжких наслідків, волонтерську діяльність обвинуваченого, яка приносить користь для суспільства під час воєнного стану. Крім того, потерпілими враховано те, що обвинувачений вибачився перед ними, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності щодо порушень в сфері безпеки руху не притягувався, позитивно характеризується, має дітей та мати похилого віку, яку доглядає.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просила затвердити означену угоду. Вважає, що умови угоди, в тому числі щодо узгодженої міри покарання не суперечать вимогам суспільства.

Представник потерпілої ОСОБА_9 просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення заперечив, вважав, що узгоджене сторонами угоди покарання у виді громадських робіт без позбавлення права керувати транспортними засобами є несправедливо м`яким, а тому просив відмовити у її затвердженні.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена потерпілими та обвинуваченим, визначена із застосуванням ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра, в органі пробації не перебуває, займається волонтерською діяльністю, отримав подяки від командира військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , доглядає матір ОСОБА_10 , 1951 року народження, має двоє дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є повне визнання вини, щире каяття, повне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно досудової доповіді Шепетівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Хмельницькій області від 17.08.2022, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі та він не становить високої небезпеки для суспільства.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Суд бере до уваги таку правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав свою вину, усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілим у повному обсязі.

Саме ці обставини, на думку суду, є підставою для прийняття рішення про призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, суд враховує думку потерпілих, які стали ініціаторами угоди про примирення та узгодили між собою таку міру покарання, яка, на їх переконання, не є занадто м`якою чи такою, що суперечить інтересам суспільства.

Також суд враховує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків, характер кримінального правопорушення, характер і ступінь тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 , відсутність тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 (для кваліфікації), необережну форму вини, поведінку обвинуваченого, який вживав заходи щодо відшкодування шкоди, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, має дітей та доглядає мати похилого віку, яка проживає в іншій місцевості.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Активна волонтерська діяльність ОСОБА_4 напряму залежить від його права керувати транспортними засобами, які він використовує при здійсненні цієї діяльності. Вищевказане в умовах повномасштабної військової агресії з боку рф безпосередньо пов`язане із благополуччям, стабільністю та безпекою українського суспільства.

Тому, враховуючи конкретні обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані, які характеризують його як особу та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без реального відбування покарання, та вважає можливим призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді громадських робіт без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

6. Розгляд цивільного позову.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У зв?язку з тим, що ОСОБА_4 відшкодував ОСОБА_6 заподіяну шкоду, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 99732,85 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про залишення позову в частині відшкодування шкоди з СК «Провідна» без розгляду.

Враховуючи заяву ОСОБА_6 про залишення позову без розгляду в частині відшкодування шкоди з СК «Провідна», суд дійшов висновку заяву задовольнити.

У зв?язку з тим, що ОСОБА_7 відмовилася від цивільного позову, суд дійшов висновку прийняти її відмову та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , СК «Провідна» про відшкодування шкоди.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на речові докази ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000276, укладену 25 квітня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до СК «Провідна» про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Відмову потерпілої ОСОБА_7 від цивільного позову до ОСОБА_4 , СК «Провідна» про відшкодування шкоди прийняти, провадження у справі за її позовом закрити.

Речові докази: автомобіль марки «Ford» моделі «Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається в обвинуваченого - повернути ОСОБА_4 , скасувавши накладений на нього арешт ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2022; автомобіль «Audi» моделі «80», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається в потерпілого повернути ОСОБА_6 , скасувавши накладений на нього арешт ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2022; DVD-R диск з відеозаписом освідування ОСОБА_4 , DVD-R диск з відеозаписом з портативних нагрудних відеокамер, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; матеріали справи №688/615/22, 3/688/258/22 щодо ОСОБА_4 за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП на 21 арк. з компакт-диском, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - повернути до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 4462,12 грн у дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя Алла ЦІДИК