Справа № 161/3849/23
Провадження № 1-кп/161/585/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 березня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000109, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в порядку ст. 89 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт),

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 12 січня 2023 року, близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи на вулиці Шевченка, у селі Буяни, Луцького району, Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-IX від 16.11.2022, шляхом зриву навісного замка до вхідних дверей, проник в приміщення будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно викрав належні ОСОБА_6 велосипед марки «Україна», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/949-ТВ від 27.01.2023 становить 1116,67 гривень, електричну плитку на дві конфорки, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/949-ТВ від 27.01.2023 становить 849,50 гривень, а також тарілки у кількості 6 штук, які майнової цінності для потерпілої ОСОБА_6 не становлять, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 1966,17 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, поєднаними із проникненням у житло, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно він 12 січня 2023 року, близько 23 години 30 хвилин, був на АДРЕСА_4 , де зірвав навісний замок до вхідних дверей та проник в будинок АДРЕСА_3 , звідки викрав велосипед марки «Україна», електричну плитку на дві конфорки, а також шість тарілок.Не заперечив, що спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1966,17 гривень.

На даний час збитки потерпілій добровільно відшкодував в повному обсязі.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати та при призначенні покарання застосувати ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, завдані їй збитки відшкодовані в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному із проникненням у житло, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше засуджувався вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2021 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт. Згідно листа начальника Луцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_7 від 10.03.2023 № 37/8/2258-23 ОСОБА_4 знятий з обліку Луцького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області 07.03.2023 у зв`язку із повним відбуттям покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт 06.03.2023 у Торчинській селищній раді Луцького району Волинської області. Таким чином, на момент закінчення розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку ОСОБА_4 вважається таким, що не судимий в порядку п. 2-1 ст. 89 КК України, оскільки відповідно до вказаного пункту після відбуття покарання особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, визнаються такими, що не мають судимості. У цей же час суд зазначає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування з такою кваліфікуючою ознакою як повторність, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення за даним вироком, тобто 12.01.2023, він був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України і покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.12.2021 ним відбуто не було, отже він вважався таким, що має судимість.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тяжких наслідків не настало, оскільки добровільно повністю відшкодував завдані потерпілій збитки, яка жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду, має постійне місце проживання та реєстрації, тому, з врахуванням особи обвинуваченого, думки потерпілої, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази, згідно ст. 100 КПК України, повернути законному володільцю.

Судові витрати, згідно ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-шину, кермо, сідло, елементи багажника та педаль повернути за належністю законному володільцю потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 2 076 (дві тисячі сімдесят шість) грн. 58 коп. судових витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-23/970-Д від 27.01.2023 та судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-23/949-ТВ від 27.01.2023.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2023 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1