Справа №:755/3725/23
Провадження №: 1-кп/755/961/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000213 від 29.11.2012 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю сторін учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

21 березня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000213 від 29.11.2012 щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

04 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, обґрунтовуючи тим, що з дати скоєння злочину минуло понад 17 років, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник підтримали вказане клопотання, просили задовольнити з наведених в ньому підстав, а саме у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Згідно даних обвинувального акту складеного 20.03.2023 слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 та затвердженого того ж дня прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2012 за № 0000213 ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: ОСОБА_3 , у період з грудня 2005 року по січень 2006 року вчиняв разом з іншими учасниками організованої злочинної групи напади з метою заволодіння чужим майном, поєднаних із насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападів та з погрозою застосування такого насильства (розбій). До складу організованої злочинної групи входили: ОСОБА_7 (організатор), ОСОБА_8 , (виконавець та пособник), ОСОБА_9 (виконавець) та ОСОБА_3 (виконавець), які вже засуджені.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в складі організованої злочинної групи, 27.12.2005 приблизно о 17 год 20 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинили розбійний напад на ОСОБА_10 та заволоділи його майном на загальну суму 5945 грн 15 коп., чим заподіяли йому майнову шкоду.

Крім того, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , в складі організованої злочинної групи 30.12.2005 приблизно о 15 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_3 , вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Заволоділи майном ОСОБА_14 на суму 4640 грн 00 коп. і ОСОБА_13 на суму 1190 грн 00 коп., чим заподіяли останнім майнової шкоди.

Окрім цього, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , в складі організованої злочинної групи, 11.01.2006 приблизно о 05 год 15 хв, за адресою: АДРЕСА_4 вчинили розбійний напад на ОСОБА_17 , та заволоділи майном фізичної особи - підприємця ОСОБА_18 на суму 4600 грн 00 коп., та майном ОСОБА_17 на загальну суму 17035 грн 00 коп., чим заподіяли їм майнової шкоди.

Загальна сума, заподіяних розбійними нападами, учиненими 27.12.2005 і 11.01.2006 організованою злочинною групою у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_19 , а також 30.12.2005, у складі ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 становить - 33410 грн 15 коп.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК Україниу випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У цій справі окреслені Верховним Судом у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання подані стороною кримінального провадження та обвинувачені надали згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Наведені Верховним Судом умови судом також було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.

Відповідно розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, суд відмічає таке.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 ККУкраїни певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З урахуванням того, що Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК України: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 ККУкраїни диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

У постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, див. те ж саме рішення об`єднаної палати).

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, так як минуло більше 15 років від описуваних в обвинувальному акті подій.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, ст. 49 КК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000213 від 29.11.2012, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - закрити.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1