Справа № 458/96/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої особи ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 за № 0000595, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лімна Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , на початку листопада 2022 року, точної дати суд не встановив, близько 07.00 год., будучи в лісовому масиві кварталу № 12 обходу № 3 Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», що знаходиться на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно зрізав бензопилою марки «Байкал», шляхом відокремлення від кореня два сухостійних дерева породи «Ялиця», загальною кубомасою 2,14 м?.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення вищевказаних незаконно зрубаних дерев, за допомогою саморобного транспортного засобу на базі «ГАЗ-66» (дига), не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, на початку листопада 2022 року, точної дати суд не встановив, близько 10.00 год. перевіз незаконно зрубану деревину породи «Ялиця», загальною кубомасою 2,14 м?, з вищевказаного лісового масиву кварталу № 12 обходу № 3 Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», що знаходиться на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, на подвір`я свого житлового будинку, за адресою: с. Лімна, вул. Центральна, 253, Самбірського району Львівської області, яку використав для власних потреб.

Продовжуючи свої незаконні дії, реалізуючи єдиний умисел спрямований на незаконну порубку дерев, ОСОБА_5 , 07.11.2022 близько 06.30 год. з метою незаконної порубки лісу, будучи в лісовому масиві кварталу № 12 обходу № 3 Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», що знаходиться на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, умисно, з корисливих мотивів, незаконно зрізав бензопилою марки «Байкал», шляхом відокремлення від кореня, чотири сироростучі дерева породи «Ялиця», загальною кубомасою 4,69 м?, розділивши їх на дванадцять сортиментів та залишивши їх на місці незаконної порізки.

У подальшому, продовжуючи свої незаконні дії, реалізуючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою перевезення вищевказаних незаконно зрубаних дерев, за допомогою саморобного транспортного засобу на базі «ГАЗ-66» (дига), не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, 10.11.2022 близько 15.00 год перевозив зазначені вище дванадцять сортиментів деревини породи «Ялиця» загальною кубомасою 4,69 м? з лісового масиву кварталу № 12 обходу № 3 Лімнянського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс» до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , однак, близько 16.30 год цього ж дня був виявлений в лісі працівниками лісової охорони вищезгаданого лісництва.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 завдав матеріальну шкоду інтересам держави в розмірі 55897,88 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України незаконну порубку дерев та незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив, що в листопаді 2022 року, точної дати не пам`ятає, близько 07.00 год пішов до лісу, який є територією лісгоспу, де зрізав бензопилою два сухостійних дерева породи "Ялиця". Пізніше, теж на початку листопада 2022, дати не пригадує, він повернувся в ліс та перевіз цю деревину за допомогою саморобного транспортного засобу на базі "ГАЗ-66" (дига) до місця свого проживання: АДРЕСА_1 . 07.11.2022 близько 06.30 год знову пішов до цього лісу, щоб нарубати дров. Там він зрізав бензопилою "Байкал" чотири сироростучі дерева породи "Ялиця", розділив їх на 12 сортиментів та залишив у лісі. 10.11.2022 близько 15.00 год він поїхав до лісу тим же самим саморобним транспортним засобом на базі "ГАЗ-66" (дига), протягом години-півтори він погрузив цих 12 сотриментів деревини породи "Ялиця". Близько 16.30 цього ж дня, під час перевезення лісопродукції, був виявлений лісничим. Пояснив йому, що лісопродукцію порубав і перевози для того, що використати частину на дрова, частину на дошки. Бензопилу та дигу видав працівникам поліції, розповів як вчиняв незаконну порубку та перевезення дерев. Щиро розкаявся у вчиненому, жалкує про такі свої дії, розуміє, що це незаконно, більше подібного вчиняти не буде. В даний час у законний спосіб звертається до лісгоспу, щоб виписати деревину. Просив призначити йому покарання у вигляді штрафу, який він спроможний сплатити. Вказав, що саморобний трактор (дига), яким він вчинив злочин належить ОСОБА_7 , який є братом його співжительки, і який не знав, що він ним буде вчиняти злочин. Тому, вважає, що дигу потрібно повернути ОСОБА_7 . Щодо цивільного позову, то такий визнав частково в сумі 15 896,40 грн, при цьому 3000 грн завданої шкоди він вже добровільно сплатив. Решту завданої шкоди обов`язково буде відшкодовувати.

У судовому засіданні представник Турківської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_4 підтримала цивільний позов Турківської міської ради Самбірського району Львівської області до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 52 897,88 грн., просила такий задоволити. Ствердила, що обвинувачений дійсно добровільно сплатив 3000 грн. завданої шкоди.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор, представник потерпілої особи, також не оспорювали фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення. Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, матеріали цивільного позову, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України незаконній порубці дерев та незаконному перевезенні незаконно зрубаних дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, доведена повністю.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду справи; щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки, зробив правильні для себе висновки, частково відшкодував завдану шкоду, готовий понести покарання за вчинене.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, офіційно непрацевлаштований, займається домашнім господарством, неодружений, має на утриманні малолітнього сина.

Приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченому, суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 від 20.02.2023, яка складена провідним інспектором Самбірського РС №2 філії ДУ "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_8 .

Так, досудовою доповіддю надано обвинуваченому соціально-психологічну характеристику, встановлено середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства. Орган пробації вказав, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі, що не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням усіх обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, обвинувачений спроможний сплатити такий штраф, і суд не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Щодо цивільного позову.

Турківською міською радою Самбірського району Львівської області заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди в розмірі 52 897,88 грн., завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди державі в особі Турківської міської ради Самбірського району Львівської області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, те, що обвинувачений добровільно частково відшкодував завдану шкоду в сумі 3000 грн, що підтверджено копією квитанції "Ощадбанку" №112 від 28.12.2022, тому суд дійшов висновку, що позов на суму завданої шкоди в розмірі 52 897,88 грн. є підставним і підлягає до задоволення повністю.

Заперечення захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про те, що позов не відповідає вимогам щодо його форми, невірного зазначення сторін позову, суд відхиляє такі як безпідставні, оскільки це не є підставою для залишення позову без розгляду.

Щодо заперечень сторони захисту проти позову в частині розміру шкоди, яка підлягає до стягнення з обвинуваченого, то як вважає захисник, такий розмір повинен становити 15 896,40 грн., оскільки нарахування шкоди згідно з вимогами п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного Кодексу України повинно обраховуватись в розмірі 30 відстоків стягнення до місцевого бюджету, так як позивачем є Турківська міська рада, а не 50 відстоків, які стягуються до державного бюджету.

Суд відхиляє такі заперечення як безпідставні, оскільки, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного Кодексу України, на який покликається сторона захисту, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, тоді як, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 цього Кодексу, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Відтак, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, позивачем Турківською міською радою, як органом місцевого самоврядування, правильно проведено нарахування розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2022 на саморобний транспортний засіб на базі "ГАЗ-66" без будь-яких номерних знаків та номеру кузова - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2022 на 12 (дванадцять) сортиментів деревини породи "Ялиця" загальною кубомасою 3,82 м.куб. довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 25 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 24 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 19 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 35 см, довжиною 4,5 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 33 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 32 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 36 см - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме:12 (дванадцять) сортиментів деревини породи "Ялиця", які є предметом кримінального правопорушення, та бензопилу марки "Байкал" без серійного номера корпусу із шиною ланцюга від бензопили марки "WINZOR", яка є знаряддям кримінального правопорушення - конфіскувати.

Щодо саморобного транспортного засобу (дига) без будь-яких номерних знаків та без номера кузова,то як зазначив обвинувачений ОСОБА_5 , такий є саморобним, зробленим на базі автомобіля "ГАЗ-66" і належить ОСОБА_7 . Жодних документів, зокрема, свідоцтва про реєстрацію на цей транспортний засіб, немає.

Довідка Турківської міської ради від 12.01.2023 № 65 про те, що такий транспортний засіб (дига) належить ОСОБА_7 , заява ОСОБА_7 про належність йому цього транспортного засобу не є належними підтверджуючими документами права власності (законного володіння) вказаним рухомим майном.

Відтак, враховуючи те, що вказаний вище транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, його власника (законного володільця) не встановлено, зокрема, ні ОСОБА_5 , ні будь-яка інша особа, зокрема ОСОБА_7 , не надали підтверджуючих документів на право власності чи законного володіння ним, що в свою чергу виключає можливість з`ясувати чи знав власник про його незаконне використання, тому з урахуванням вимог п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України саморобний транспортний засіб на базі "ГАЗ-66" без будь-яких номерних знаків та без номера кузова підлягає конфіскації.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 100, 174, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Задоволити цивільний позов Турківської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 52 897,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (UA0013919, код ЄРДПОУ 38008294, МФО 899998, одержувач Турківська територіальна громада Львівської області, банк - Казначейство України) завдану шкоду в розмірі 52 897,88 грн (п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто сім гривень вісімдесят вісім копійок).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2022 на саморобний транспортний засіб на базі "ГАЗ-66" без будь-яких номерних знаків та номеру кузова - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2022 на 12 (дванадцять) сортиментів деревини породи "Ялиця" загальною кубомасою 3,82 м.куб. довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 25 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 24 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 19 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 35 см, довжиною 4,5 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 33 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 32 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 36 см - скасувати.

Речові докази:

- саморобний транспортний засіб на базі "ГАЗ-66" без будь-яких номерних знаків та номеру кузова - конфіскувати;

- 12 (дванадцять) сортиментів деревини породи "Ялиця" загальною кубомасою 3,82 м.куб. довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 25 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 24 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 5 м з діаметром у тоншому кінці 19 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 35 см, довжиною 4,5 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 33 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 30 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 32 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 27 см, довжиною 4 м з діаметром у тоншому кінці 36 см - конфіскувати;

- бензопилу марки "Байкал" без серійного номера корпусу із шиною ланцюга від бензопили марки "WINZOR" - конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 22.02.2023.

Суддя ОСОБА_1