Справа №586/1312/19
Провадження №1-кп/590/14/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2022 Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
Захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, захисника обв-го ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 ,
третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000163 від 13.07.2019 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.3 ст.332 КК України клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника - адвоката ОСОБА_9

- про додаткове визначення порядку та обсягу дослідження доказів сторони обвинувачення

ВСТАНОВИВ:
Суть заявленого клопотання
27.10.2022 року адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке вмотивоване тим, що під час судового засідання 11.03.2020 при визначенні порядку дослідження доказів судом, стороною обвинувачення було запропоновано наступний порядок дослідження доказів, а саме: повний судовий розгляд, під час якого допитати свідків, дослідити письмові докази та після цього перейти до допиту підсудних, за їх бажанням давати покази /без зазначення свідків, письмових доказів, та їх об`єму/. Сторони кримінального провадження та суд погодилися з запропонованим прокурором порядком дослідження доказів. Проте, на думку захисника, подальший тривалий рух судового розгляду зазначеного кримінального провадження та відверта позиція прокурора, яка направлена на затягування прийняття остаточного судового рішення продемонструвала помилковість щодо прийнятого 11.03.2020 рішення відносно порядку дослідження доказів. У сторони захисту виникають питання до сторони обвинувачення щодо доказів, які будуть заявлені до дослідження наступного разу. А судова практика, як стверджує захисник, йде по шляху того, щоб стороною обвинувачення були подані суду письмові докази на стадії підготовчого провадження або на першому судовому засіданні розгляду кримінального провадження по суті, щоб головуючий міг після призначення судового розгляду забезпечити учасникам право на ознайомлення з цими доказами, тобто забезпечити реалізацію права на захист (ч.2 ст.317 КПК України), як одного з обов`язкових елементів засади забезпечення обвинуваченому права на захист та водночас права обвинуваченого «мати достатньо часу і можливостей для підготовки до судового захисту» як європейського стандарту права на справедливий судовий розгляд (п. «b» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). І, на підставі вище викладеного, посилаючись на ст..349 КПК України просить суд: зобов`язати прокурора ОСОБА_3 подати суду всі докази, якими вони мають доводити обвинувачення відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000163 13.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
В судовому засіданні 27.10.2022 адвокат ОСОБА_9 клопотання підтримав, при цьому доповнив вимоги клопотання, згідно яких також просить суд: змінити порядок дослідження доказів, доповнити його після дослідження письмових доказів дослідженням речових доказів, а саме автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кожуха з керма автомобіля.
В судовому засідання 22.11.2022 року адвокат ОСОБА_9 черговий раз клопотання про додаткове визначення порядку та обсягу дослідження доказів сторони обвинувачення підтримав, надавши ще одне письмове клопотання про додаткове визначення порядку та обсягу дослідження доказів сторони обвинувачення, згідно якого просить додатково визначити дослідження доказів у наступному порядку:
- завершити допит свідків сторони обвинувачення, перелік яких зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування. При тривалому невиконанні прокурором свого зобов`язання забезпечити явку свідків обвинувачення до суду, поставити питання про доцільність здійснення допиту таких свідків у суді.
- дослідити письмові докази сторони обвинувачення, перелік яких зазначений у п.9 Реєстру матеріалів досудового розслідування.
- допитати підсудних.
- дослідити докази сторони захисту.
- завершити судовий розгляд.
- перейти до судових дебатів.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 /кожен окремо/ щодо задоволення вказаного клопотання заперечили, зазначили, що вони виступають за швидку та логічну процедуру судового розгляду, проте їм не відомо, якою нормою діючого КПК України передбачено прийняття рішення про зобов`язання прокурора подати на дослідження той чи інший доказ.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 /кожен окремо/ клопотання підтримали, без будь-якого обґрунтування своєї позиції.
Прокурор ОСОБА_3 під час судових засідань 27.10.2022 та 22.11.2022 заперечував проти задоволення клопотання захисника. Вважає, що його задоволення порушить принцип змагальності, закріплений ст..22 КПК України. Всі матеріали кримінального провадження, якого стосується клопотання, були належним чином відкриті стороні захисту на стадії досудового розслідування та захисник обізнаний з їх змістом. На даній стадії судового розгляду достатніх підстав для зміни обсягу доказів та порядок їх дослідження захисником не наведено.
В судовому засіданні судом визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, зокрема встановлено повний судовий розгляд, і захисник в своїх клопотаннях лише повторив його. На сьогодні всі свідки сторони обвинувачення в судовому засіданні допитані, і у сторони обвинувачення відсутні підстави для їх повторного виклику для допиту в суді. Вважає, що клопотання не відповідають вимогам КПК України.
Загальні висновки суду
Вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку:
Відповідно до правила ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких … законність, верховенства права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, доступ до правосуддя, безпосередність дослідження показань, речей і документів, змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості розкрита і у ст. 22 КПК України:
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до правила ст.91 КПК України, серед інших обставин, які підлягають доказуванню, законодавцем передбачені подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Разом із тим, розкриваючи зміст такої засади як диспозитивність, законодавець зазначив, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 26 КПК України).
Тому, на переконання суду, зобов`язання прокурора подати суду всі докази, якими він має намір доводити обвинувачення, а також посилання захисника в обґрунтування цієї вимоги на якусь «судову практику щодо подачі стороною обвинувачення письмових доказів на стадії підготовчого провадження…, як одного з обов`язкових елементів засади забезпечення обвинуваченого права на захист» буде і є грубим порушенням засад кримінального провадження, зокрема закріплених ст.. 8, 9, 20, 22, 26 КПК України.
Треба також зазначити, що надання суду матеріалів, що мають доказове значення, лише під час судового розгляду було свідомим кроком законодавця. В пояснювальній записці до проекту КПК вказувалося: «Повній реалізації принципу безпосередності дослідження доказів у справі судом сприятиме встановлення механізму ознайомлення судді перед судовим розглядом тільки з обвинувальним актом і реєстром матеріалів кримінального провадження, а всі інші матеріали зі справи надаватимуться сторонами під час засідання. Це також дозволить зменшити обвинувальний ухил в діяльності суду».
Крім того, статтею 349 КПК України передбачено, що після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови. Інші учасники судового провадження можуть висловити свою думку про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження після вступної промови сторони захисту.
Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, зі сторони захисту - у другу.
Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені /п.2 ст.349/.
При дослідженні в нарадчій кімнаті журналу судового засідання за 11.03.2020, на якому було визначено порядок дослідження доказів судом /а.с. 160-163, т.1/, встановлено, що учасники процесу дійшли спільної згоди щодо порядку дослідження доказів, з врахуванням позиції яких, бажання давати обвинуваченими показів в суді, виходячи саме з міркувань повного, об`єктивного та своєчасного розгляду кримінального провадження, забезпечення обвинуваченим права на захист, в чіткій відповідності до вимог ст.349 КПК України і було визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження ухвалою суду. На даній стадії судового розгляду захисником не доведено необхідності його змінювати.
Обґрунтування ж захисником свого клопотання про додаткове визначення порядку та обсягу дослідження доказів сторони обвинувачення «забезпеченням учасників права на ознайомлення з цими доказами, тобто забезпечити реалізацію права на захист (ч.2 ст.317 КПК)» та обвинувачені будуть «мати достатньо часу і можливостей для підготовки до свого захисту», суд визнає не спроможними.
Так, у положенні ст. 290 КПК України детально розкрита законодавцем процедура відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні, згідно якої прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
Захисник ОСОБА_9 підтвердив факт відкриття матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення.
Крім того, головуючим роз`яснено /зворот а.с.149 т.1 абз.9 резолютивної частини ухвали про призначення судового розгляду/ та відповідно до вимог ч.2 ст.317 КПК України забезпечено учасникам судового провадження можливість ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, з чим захисник ОСОБА_9 та інші учасники обізнані.
Стосовно зауважень адвоката ОСОБА_9 , зазначених ним в клопотанні як на обґрунтування своїх вимог, відносно клопотання прокурора щодо допиту ОСОБА_12 в якості свідка особи, яка не була допитана на стадії досудового розслідування та, відповідно, не може бути заявлена стороною обвинувачення до допиту у суді, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Детальний аналіз наведених норм статті 290 КПК України у їх сукупності дозволяє дійти до висновку, що відкриття додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду може відбуватись під час судового розгляду із дотримання порядку, визначеному цією нормою процесуального закону.
Крім того, суд звертає увагу на ряд правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 березня 2017 року № 5-364кс16 та від 12 жовтня 2017 року № 5-237кс(15)17, за змістом яких чинний КПК України не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборону адресовано суду, який згідно з ч. 12 ст. 290 КПК України, не має права допустити наявні в них відомості як докази, які існували на момент звернення до суду з обвинувальним актом, але не були відкриті сторонам.
Таким чином, суд вважає, і такий висновок повністю обґрунтований вищевказаними нормами процесуального закону, що у тому випадку, якщо за рішенням суду за клопотанням захисника/ прокурора доказ чи додатковий матеріал долучається до кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції і прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні знає про це (присутній у судовому засіданні)/ зі змістом таких доказів (додаткових матеріалів) учасники судового провадження ознайомилися під час судового розгляду, підстави для тверджень про порушення вимог ст. 290 КПК України відсутні.
При цьому суд нагадує, що остаточна оцінка вказаним доказам судом надається у нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Таким чином, на переконання суду, законодавець і забезпечує реалізацію гарантованого законом принципу змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Керуючись вищевикладеним, ст.ст. 22, 26, 349 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_9 про додаткове визначення порядку та обсягу дослідження доказів сторони обвинувачення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї можуть бути подані разом із остаточним рішенням по даному кримінальному провадженню.

Суддя ОСОБА_1