Справа № 489/2796/22
Провадження № 1-кп/489/820/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

09 листопада 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000162 від 12.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 189 ч. 4, 146 ч. 2, 263 ч. 1, 436-2 ч. 1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

В судовому засіданні 09.11.2022 обвинувачений ОСОБА_3 заявив про відвід у кримінальному провадженні прокурору ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що останнім було погоджено 09.06.2022 клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії якого був встановлений до 12.06.2022, тобто вказане клопотання було погоджене прокурором пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді. Крім того, в направленому до суду обвинувальному акті суть пред`явленого обвинувачення є неконкретною, зокрема в частині викладу обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 436-2 КК України, де не зазначений точний час їх вчинення. Вказане, на думку обвинуваченого, є порушенням прокурором вимог ст. 91 КПК України, у зв`язку з чим прокурор підлягає відводу, оскільки може допускати порушення вимог кримінального процесуального законодавства в ході судового розгляду кримінального провадження.

Захисник підтримав заяву обвинуваченого про відвід прокурора, при цьому зазначивши про те, що озвучене обвинуваченим клопотання про продовження строку запобіжного заходу, яке було погоджене прокурором, було предметом розгляду слідчого судді, який його розглядав та прийняв відповідне рішення за наслідками його розгляду, а дотримання вимог КПК України при складанні обвинувального акту досліджувалося судом в ході підготовчого судового засідання, за наслідками якого судом прийнято рішення про відповідність обвинувального акту вимогам закону та призначений судовий розгляд.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого йому відводу, вважаючи його необґрунтованим.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

За положеннями частин 1, 2 та 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, та відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 ст. 77 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу прокурора у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КПК України попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Під час розгляду заяви про відвід встановлено, що підставою для заявлення обвинуваченим відводу прокурору стало те, що останній погодив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді. Проте нормами КПК України не визначено, що у випадку недотримання прокурором встановлених ч. 1 ст. 199 КПК України строків звернення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, дія запобіжного заходу припиняється або скасовується. У зв`язку з цим, вказане клопотання було розглянуте слідчим суддею по суті, який за результатами його розгляду вирішив питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Також в ході підготовчого судового засідання 06.10.2022 судом встановлено, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, обвинувальний акт не має недоліків, які б унеможливлювали його призначення до судового розгляду.

Твердження обвинуваченого про те, що пред`явлене йому обвинувачення є неконкретним жодним чином не свідчить про порушення вимог КПК України при складенні обвинувального акта. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначається, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Крім того, відповідно до ст. 338 КПК України прокурор на стадії судового розгляду кримінального провадження має право змінити обвинувачення.

Посилання обвинуваченого про те, що прокурор може допускати порушення вимог кримінального процесуального законодавства в ході судового розгляду не підтверджені жодними фактичними доказами та не належать до визначених ч. 1 ст. 77 КПК України підстав для відводу прокурора. Натомість викладені у заяві про відвід прокурора підстави свідчать фактичну незгоду обвинуваченого з процесуальними діями прокурора у кримінальному провадженні.

Крім того, судом не встановлено, що поведінка прокурора як процесуального керівника в даному кримінальному провадженні свідчить про його особисту заінтересованість в результатах розгляду обвинувального акту або є такою, що викликає сумніви в його неупередженості. При цьому, процесуальні рішення прокурора, зокрема з приводу викладення обставин кримінального правопорушення та необхідності продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу, з якими не погоджується обвинувачений, не є передбаченими КПК України підставами для відводу.

Також необхідно відмітити, що незгода обвинуваченого з викладенням фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення та видом обраного запобіжного заходу не є свідченням особистої заінтересованості прокурора в результатах кримінального провадження, оскільки відповідно до положень ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання у яку заборонено, та здійснює відповідні повноваження, закріплені у вказаній статті.

Оскільки під час розгляду заяви про відвід обвинуваченим не доведено наявність обставин, що виключають участь прокурора в розгляді вказаного кримінального провадження, тому в задоволенні заяви про відвід належить відмовити.

Керуючись статтями 77, 80, 81, 370, 374 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1