Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/286/23
В И Р О К

Іменем України

13 березня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000045, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короваї, Гребінківського району, Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого монтером колії виробничого підрозділу Гребінківська дистанція колії регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, участі в АТО та ООС не брав, особою з інвалідністю та депутатом не являється, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

У невстановленому на досудовому розслідуванні місці, невстановленим способом та в невстановлений час ОСОБА_5 придбав нижчевказаний вибуховий пристрій який зберігав без передбаченого законом дозволу.

26.01.2023 близько о 14 год. 45 хв. під час проведення обшуку в приміщенні дачного будинку, яким користується ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні коридора в комоді було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату, який згідно висновку комплексної вибухово-технічних експертиз № КСЕ-19/117-23/2738, від 17.02.2023 є ручною осколковою гранатою DM 61, спорядженою вибуховою речовиною ТЕН, придатною до вибуху та відноситься до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів).

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: в придбанні та зберіганні вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

27.02.2023 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні, яку оголошено в судовому засіданні 13.03.2023 року.

В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , в присутності захисника, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі викладеній в підозрі від 22.02.2023 року.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку термін якого буде визначений судом та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.473,474 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість в обсязі, зазначеному у підозрі та обвинувальному акті, тобто в скоєнні злочину, який йому інкримінується, і передбачений ч. 1 ст. 263 КК України. Підтвердив, що вказаний злочин вчинив за умов та обставин викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Крім того, зазначив, що укладення угоди є цілком добровільним рішенням, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 не заперечував проти укладення угоди та її затвердження судом, оскільки остання відповідає вимогами законодавства, та укладена за його участі в інтересах обвинуваченого, без будь-якого примусу, про що зазначив в судовому засіданні. Крім того, просив врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, має родину та дітей, тому просив визначити останньому мінімальний іспитовий строк.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, потерпілий в даному кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлений, отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому, судом відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззаперечно визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізом сукупності досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження також встановлено, що прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості правильно та у відповідності до вимог КПК України враховано наступні обставини: можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду; економія бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням; тяжких наслідків від злочину не настало; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.

Крім того, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та потерпілого, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, які в цілому вже і виконав на момент розгляду даної угоди, оскільки беззастережно визнав свою вину в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю та згодою захисника ОСОБА_6 .

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_5 є осудною, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило, що підтверджується відповідною довідкою-характеристикою.

Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» від 01.02.203 року ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра, фтізіатра та нарколога не перебуває.

З даних вимоги вбачається, що ОСОБА_5 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

За інформацією згідно довідки №25/5/137-23 виданої 31.08.2023 Лубенським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

Також враховано, що ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку, що підтверджується даними відповідної довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №15/286 від 08.02.2023 року.

Крім того враховано, що обвинувачений одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2018 р.н.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений ОСОБА_5 вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, а тому є обґрунтованим. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання, відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначено покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023, укладену між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення вибухотехнічної експертизи на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Дію запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який було обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ухвали слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 23.02.2023 року, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100,ст. 368-371,ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 472, 474, 475 КПК України, ст.ст.75,76, ч. 1 ст. 263 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023 року, укладену між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю та згодою захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000045, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.01.2023 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, а саме 13.03.2023 року.

Речовий доказ рештки (осколки) ручної осколкової гранати DM 61, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на проведення вибухотехнічної експертизи в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу - залишити в силі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя М. Вітківський