ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1966/22 Справа № 181/838/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000124 за апеляційною скаргою прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного за ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 28 жовтня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт з 20 години вечора по 07 години ранку наступного дня, строком до 26 грудня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1- 4 ч.5 ст. 194 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 190 КК України та наявністю ризику можливого впливу на потерпілого у кримінальному провадженні. Разом з цим, слідчий суддя вказав про недоведення прокурором обставин, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належну поведінку підозрюваного та врахувавши, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є неповнолітнім, має зареєстроване місце проживання, навчається, а також зазначив про відсутність даних про застосування до останнього запобіжного заходу, тому слідчий суддя застосував домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтував тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як не взято до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджується долученими до клопотання матеріалами. При цьому прокурор зазначає про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний впливав на потерпілого погрожуючи йому фізичною розправою. Разом з цим, підозрюваний не працевлаштований та не навчається, постійного джерела доходів, сталих зв`язків не має, та спричинив збитки вчиненням злочину на суму 1 256 734 грн.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Захисник та підозрюваний ОСОБА_7 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З висновками слідчого судді про відмову у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрання до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000124 від 28 липня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
27 жовтня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, що в апеляційній скарзі не оскаржується, тому не перевіряється згідно правил ч.1 ст. 404 КПК України.
Також, є вірними висновки слідчого судді про наявність ризику можливого впливу на потерпілого підозрюваним, що підтверджується допитом ОСОБА_9 .
Разом з цим, слідчий суддя врахував вимоги ч.4 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не було доведено обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому розглянув питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, оцінивши, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є неповнолітнім, має зареєстроване місце проживання, навчається, що підтверджується документально, а також слідчий суддя зазначив про відсутність даних про застосування до останнього запобіжного заходу. Прийняте слідчим суддею рішення переконливо свідчить про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків.
В своїй практиці Європейський Суд з прав людини зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Під час апеляційного перегляду не було надано таких даних про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, апеляційний суд враховує, що підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки ухвалою слідчого судді на час перегляду апеляційної скарги.
У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жоден запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Межівського відділу Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 домашній арешт з 20 години вечора по 07 години ранку наступного дня, строком до 26 грудня 2022 року і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1- 4 ч.5 ст. 194 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4