Справа № 276/294/23
Провадження по справі 1-кс/276/60/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ ВП №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, інших осіб на утриманні не має, раніше судимого, востаннє був засуджений вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.09.2018 за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 за №0000044,

в с т а н о в и в :

15.02.2023 начальник СВ відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме у тому, що 11.02.2023 близько 01 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який достовірно знав, що в Україні введено воєнний стан, та який перебував у смт Іршанськ Коростенського району Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з середини магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 . Повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, близько 02.00 год. ОСОБА_5 за допомогою власного велосипеду прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , та після того, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, підійшовши до приміщення вказаного магазину, за допомогою сили рук відігнув металеві захисні грати вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 , та у послідуючому, за допомогою металевого свердла, якого ОСОБА_5 заздалегіть взяв із собою з метою полегшення вчинення крадіжки, шляхом віджиму відкрив стулку пластикового вікна вказаного магазину, та таким чином через утворений отвір проник до середини торгівельної зали даного магазину, належного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 . У послідуючому, ОСОБА_5 перебуваючи у торгівельній залі магазину «Бобер», що розташований в с. Старий Бобрик, по вул. Миру, 2 Житомирського району Житомирської області витягнув із столу шухляду, де були грошові кошти в загальній сумі 10 030 грн та тримаючи указану шухляду з грошима в руках помістив у неї товарно-матеріальні цінності, а саме: 10 пачок цигарок ТМ «Rothmans 6» вартістю 75 грн за пачку, загальною вартістю в 750 грн; 10 пачок цигарок ТМ «LM чорниця» вартістю 75 грн за пачку, загальною вартістю в 750 грн; 10 пачок цигарок ТМ «LМ 4» вартістю 75 грн за пачку, загальною вартістю в 750 грн; 6 пачок цигарок ТМ «Rothmans nano 3» вартістю 69 грн за пачку, загальною вартістю в 414 грн; 7 пачок цигарок ТМ «Rothmans nano 5» вартістю 67 грн за пачку, загальною вартістю в 469 гривень. У подальшому, із шухлядою навантаженою вказаним майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, та таким чином розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 13 163 гривень.

В ході досудового розслідування 14.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків: не одружений, не має офіційного місця роботи та джерел доходу, а тому з метою ухилення від відбування покарання матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз, ОСОБА_5 судимий вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.09.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 04.05.2022 ОСОБА_5 звільнений по відбуттю строку покарання, однак належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності.Він ніде не працює, що дає підстави вважати, що єдиним джерелом доходів останнього є зайняття злочинною діяльністю.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий та прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просять обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання з підстав, зазначених у ньому. Крім цього, слідчий зазначив, що на даний час зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань ще 6 кримінальних проваджень, в яких вирішується питання про оголошення підозри ОСОБА_5 . Зазначені правопорушення вчинені на території Хорошівської та Новоборівської територіальних громад Житомирської області в період з жовтня 2022 року по лютий 2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в якому йому оголошено підозру, та не заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог ст.194 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, поєднаними з проникненням в інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Підозра підтверджується як визнавальними показами ОСОБА_5 , так і сукупністю наданих суду доказів: повідомленням по лінії 102 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.02.2023; протоколом проведення огляду місця події (місця вчинення кримінального правопорушення) від 11.02.2023; протоколом проведення огляду місця події (місця вилучення грошових коштів та цигарок) від 14.02.2023; протоколом проведення огляду місця події (місця вилучення велосипеду та взуття) від 14.02.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.02.2023; протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження приміщення магазину «Бобер»; відеозаписом з камер відеоспостереження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (ч. 4 ст. 185 КК України), може вдатися до відповідних дій. Крім того, ОСОБА_5 раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз, ОСОБА_5 судимий вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 25.09.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. По відбуттю покарання належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності. Відтак, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Доведеним є також ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, оскільки останній ніде не працює, раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, після відбуття покарання пройшов незначний термін як ОСОБА_5 знову оголошено підозру у вчиненні корисливого злочину.

Слідчий суддя враховує, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено в умовах діючого в Україні воєнного стану, що може свідчити про відсутність факторів, які б стримували підозрюваного до вчинення протиправних дій, а звідси і до належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя враховує початкову стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, розпочатого лише 11.02.2023, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, особу підозрюваного та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, буде суперечити суспільному інтересу, який полягає в захисті та охороні права на власність. Інший запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому, незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який слід рахувати з часу взяття під варту в залі суду.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку він має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок суду, визначений в порядку, встановленому КМУ, після чого він може бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відтак, клопотання підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме до 16 квітня 2023 року.

Взяти під варту ОСОБА_5 безпосередньо в залі суду.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту взяття під варту - з 16 год. 10 хв. 15 лютого 2023 року .

Строк дії ухвали встановити до 16 год. 10 хв. 16 квітня 2023 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти обов`язки строком на два місяці з дня внесення застави, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі смт. Нова Борова Житомирського району Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1