У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей (зі слів), не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку статті 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.
03 грудня 2022 року слідчий слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Позиції учасників судового засідання.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на наявність ризиків, зокрема можливості підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважав за доцільне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в максимальному розмірі, передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України. Просив долучити до матеріалів клопотання оригінал протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2022, оригінал доручення слідчого від 01.12.2022, звіт про оцінку № 305-12-322 від 02.12.2022,
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні від надання пояснень відмовився в порядку ст. 63 Конституції України. Разом з тим пояснив, що працює неофіційно, його заробіток є мінливим. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти клопотання, вказавши про необґрунтованість повідомленої підозри. Звернув увагу слідчого судді, що в протоколі прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2022 не зазначений час прийняття такої заяви; в протоколі огляду місця події від 01.12.2022 відсутня вказівка на застосування технічних засобів фіксації; в протоколі допиту свідка ОСОБА_11 відсутня дата складання протоколу, не зазначений номер кримінального провадження, в рамках якого був допитаний свідок; в протоколі допиту свідка ОСОБА_12 не зазначений номер кримінального провадження, в рамках якого був допитаний свідок; протоколи пред`явлення особи для впізнання від 02.12.2022 не підписані слідчим; довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, не підписаний слідчим. Стверджував про недопустимість протоколу пред`явлення підозрюваного ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками, так як для впізнання мала б пред`являтися безпосередньо особа, а не фотознімки.

Також захисник вказав про недоведеність ризиків, так як підозрюваний не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 має місце проживання, за яким характеризується позитивно, проживає однією сім`єю з ОСОБА_13 без реєстрації шлюбу, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює неофіційно.
Просив долучити до матеріалів клопотання характеризуючі документи щодо його підзахисного, а саме: характеристику ТОВ «Добробут» № 17 від 02.12.2022 відносно особи ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 ; копію свідоцтва про народження підозрюваного ОСОБА_4 ; копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копію свідоцтва про право на спадщину від 11.02.2015, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 33475595 від 11.02.2015, відповідно до яких ОСОБА_13 отримала у спадщину нерухоме майно будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби або у вигляді особистого зобов`язання.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2022, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.12.2022 року.
Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «01.12.2022 року о 14 год. 33 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що вона стала очевидцем як невідомі особи скоюють крадіжку майна з будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , однак в подальшому були затримані сторонніми особами з викраденим майном».
02 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2022;
- протоколом огляду місця події від 01.12.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2022 року, довідкою до протоколу про пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 02.12.2022 року, відповідно до яких ОСОБА_11 впізнала особу ОСОБА_4 як такого, що 01.12.2022 року близько 14 год. знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та перелазив через паркан, тримаючи в руках сумку темного кольору;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.12.2022 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2022 року, довідкою до протоколу про пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 02.12.2022 року, відповідно до яких ОСОБА_12 впізнав особу ОСОБА_4 як такого, що 01.12.2022 року близько 14 год. знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 та перелазив через паркан, тримаючи в руках сумку темного кольору;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 01.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_4 затриманий працівниками поліції після вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.
Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість як доказів обґрунтованості підозри протоколу прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 01.12.2022 з тих підстав, що в такому не зазначений час прийняття такої заяви; протоколу огляду місця події від 01.12.2022 з тих підстав, що в такому відсутня вказівка на застосування технічних засобів фіксації; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 з тих підстав, що в такому відсутня дата складання протоколу, не зазначений номер кримінального провадження, в рамках якого був допитаний свідок; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 з тих підстав, що в такому не зазначений номер кримінального провадження, в рамках якого був допитаний свідок; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.12.2022 з тих підстав, що такі не підписані слідчим; довідки про дані осіб, що зображені на фотознімках, з тих підстав, що така не підписана слідчим; протоколу пред`явлення підозрюваного ОСОБА_4 для впізнання за фотознімками, так як для впізнання мала б пред`являтися безпосередньо особа, а не фотознімки, то такі доводи є суттєвими та заслуговують на увагу, однак відповідно до ст.89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду; на стадії досудового розслідування слідчий суддя може оціните лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вчинення злочину проти власності, який вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим, вчинити інше кримінальне правопорушення у слідчого судді відсутні, так як стороною обвинувачення такий ризик взагалі не обґрунтований, а посилання на вказаний ризик зведений до формалізму.
Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 являється в силу вимог ст. 89 КК України особою не судимою. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає з ОСОБА_13 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, є батьком двох малолітніх дітей (зі слів), працює без офіційного працевлаштування (зі слів), раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимий.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_4 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт без використанням електронних засобів контролю із забороною залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме: до 02 лютого 2023 року.
При цьому слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризикам, які було обґрунтовано, та ефективності здійснення кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з неповною середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог статті 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме: до 02 лютого 2023 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Ужгородської окружної прокуратури.
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 02 лютого 2023 року.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя ОСОБА_16