Справа № 461/2385/23
Провадження № 1-кс/461/1778/23
УХВАЛА

03.04.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти, оскільки такий був 30.03.2023 року о 12 год. 12 хв., на його думку, незаконно затриманий.

В обґрунтування скарги покликається на те, що у провадженні СУ ГУНП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0000255 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст. 307 КК України. 30 березня 2023 року об 12 год. 12 хв. старший слідчий розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 затримав ОСОБА_5 . Підставами затримання вказано у протоколі затримання: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Перед затриманням ОСОБА_5 було проведено обшук в автомобілі підозрюваного, однак нічого не було вилучено. Адвокат вважає, що підстав для затримання підозрюваного згідно з ст. 208 КПК України не було. 31.03.2023 року сторона обвинувачення звернулася до Галицького районного суду міста Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді взяття під варту. У той же день підозрюваного доставили до суду. Згодом 31 березня 2023 року сторона обвинувачення звернулася до суду з заявою про залишення без розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4970/22 вказане клопотання сторони обвинувачення залишено без розгляду. Скаржник зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 повинен бути звільнений, оскільки він був доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу та таке клопотання судом розглянуто, а саме залишено без розгляду. Тому просить скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у фабулі скарги, просить вимоги скарги задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні вимоги скарги заперечить, просить відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що ОСОБА_5 був затриманий законно на момент подання даної скарги. На момент розгляду скарги підозрюваний ОСОБА_5 не утримується під вартою та не є затриманим.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з огляду на таке.

Главою 26 КПК України визначено обов`язки слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України. Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує. Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження №0000255 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст. 307 КК України.

На день розгляду скарги, а саме - 03.04.2023 року, ОСОБА_5 під вартою не утримується, відтак слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення скарги в порядку ст.206 КПК України не вбачається.

Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки підстави які існували на момент звернення захисника до суду з даною скаргою відпали, тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст.40, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити за безпідставністю.

Повний текст ухвали проголошено 07.04.2023 року о 15 год. 20 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .