КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Брокард-Україна» на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року,

за участі: представника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на розрахункові рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 , які відкриті у АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) на ім`я ТОВ «Брокард-Україна» (), а також на грошові кошти, що знаходяться на даних рахунках.
Заборонено ТОВ «Брокард-Україна», його посадовим та іншим особам за довіреністю (дорученням), службовим особам АТ «Укрсиббанк» та його територіальних відділень (філій) проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначеному рахунку, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків, пов`язаних з виплатою заробітною плати, переказу на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та /або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів; сплати АТ «Укрсиббанк» комісій та інших платежів за здійснення банком операцій з надання банківських та інших фінансових послуг, а також з метою виконання власних зобов`язань за кредитними договорами (уключаючи проценти) перед банком.

Зобов`язано банківську установу АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) надати прокурорам групи прокурорів та слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000092 інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Брокард-Україна» подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника ТОВ «Брокард-Україна», копію постановленого рішення остання отримала 25 серпня 2022 року.

Представник власника майна вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає, що у клопотанні прокурора, та в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості щодо того, що відповідні грошові кошти мають конкретні ознаки речових доказів, а без їх арешту неможливо буде досягти завдань кримінального провадження. Сама по собі вказівка на те, що певне майно є речовим доказом, за відсутності будь-яких інших доводів, виключає можливість накладення арешту на відповідні об`єкти.

Зауважує, що за своєю правовою природою банківський рахунок не є, та не може належати до майна, речей, цінностей будь-якого роду, виду та/чи форми, а є лише умовним інструментом, за допомогою якого відбувається облік тих чи інших грошових коштів, вимог та/або зобов`язань.

Слідчий суддя при постановленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги, що арештовані грошові кошти використовуються у правомірній господарській діяльності юридичної особи та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна позбавляє Товариство можливості здійснювати свою підприємницьку діяльність належним чином.Звертає увагу на те, що Товариство ніколи не здійснювало свою господарську діяльність на території російської федерації, щиро та глибоко засуджує збройну агресію держави-окупанта, а починаючи з 24 лютого 2022 року перерахувало на підтримку ЗСУ грошові кошти на загальну суму у понад 45 мільйонів гривень. Водночас після 24 лютого 2022 року Товариство жодного разу не здійснило перерахування грошових коштів резидентам країни-агресора.
Окремо, представник зазначає, що арешт грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках Товариства у АТ «УКРСИББАНК» раніше вже накладався у кримінальному провадженні на підставі постанови керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 11 квітня 2022 року. Водночас, у подальшому вищевказаний арешт повністю скасовано на підставі ухвали слідчого Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року як такий, що є необґрунтованим і у подальшому застосуванні якого відпала потреба.З моменту постановлення зазначеної вище ухвали слідчого судді і до моменту постановлення оскаржуваної ухвали у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких нових фактичних обставин, які надають змогу обґрунтовано стверджувати про необхідність повторного накладення арешту.

Також звертається увага в апеляційній скарзі і на те, що обмеження видаткових операцій та акумулювання активів на рахунках вже вирішено та приведено в дію Національним банком України і обмеження ухвалою про арешт дозволених НБУ витрат лише призводить до завдання збитків державі, її громадянам та обмеження вкрай необхідних для ТОВ «Брокард-Україна» операційних витрат, у тому числі шляхом переказу коштів на інші власні поточні рахунки Товариства, відкриті в банках на території України (крім коштів у російських рублях/білоруських рублях).
Представник вважає, що у кримінальному провадженні відсутні: інформація про об`єктивну сторону та нібито дії відповідних осіб, внаслідок яких сторона звинувачення дійшла висновку, що ТОВ «Брокард-Україна» причетна до вчинення будь-якого і кримінального правопорушення; відомості про конкретних потерпілих, суми отриманих від них коштів та розмір завданих їм збитків; дані про те, що саме згадане майно використовується для вчиненні кримінального правопорушення; належні та допустимі докази, на підставі яких прокурор дізнався, про суб`єктний склад та визначив коло осіб, які могли вчинити кримінальне правопорушення; відомості щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відносно будь-якої з осіб.

Зауважує, що ані Товариство, ні його учасники чи кінцеві бенефіціари, або будь-які інші службові особи, працівники, представники тощо не належать до числа осіб, щодо яких застосовано санкції. Так само стосовно громадянки рф ОСОБА_7 ані Україною, ні будь-якою іншою державою чи ЄС не застосовано жодні санкції. При цьому в дійсності наразі кінцевим бенефіціарним власником Товариства є громадянин Франції ОСОБА_8 .

Також, на переконання представника досудове розслідування у кримінальному провадженні мають здійснювати уповноважені слідчі СБ України, а не Національної поліції України. Також вказує на відсутність слідчого та діяльності органу досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що слідчий суддя наклавши арешт на майно та зобов`язавши банківську установу надати інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту, фактично вирішив питання про застосування кількох заходів забезпечення кримінального провадження одночасно.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання було завчасно проінформовано Подільську окружну прокуратуру міста Києва, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника власника майна, копію постановленого рішення остання отримала 25 серпня 2022 року, а 29 серпня 2022 року направлено апеляційну скаргу, таким чином колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представником Товариства не пропущений.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000092 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України за фактом діяльності організованої групи осіб, які забезпечували функціонування підконтрольних суб`єктів господарювання з метою здійснення протиправної діяльності, спрямовану у тому числі на привласнення коштів, а також на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.
09 серпня 2022 року заступник керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на розрахункові рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 , які відкриті у АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) на ім`я ТОВ «Брокард-Україна», а також на грошові кошти, що знаходяться на даних рахунках.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000092 про накладення арешту на розрахункові рахунки,які відкриті у АТ «Укрсиббанк» на ім`я та ТОВ «Брокард-Україна», а також на грошові кошти, що знаходяться на даних рахунках, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладених в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову заступника керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 11 квітня 2022 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на розрахункові рахунки, які відкриті у АТ «Укрсиббанк» на ім`я ТОВ «Брокард-Україна», а також на грошові кошти, що знаходяться на даних рахунках, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання представника на те, що арешт майна призводить до порушення господарської діяльності товариства, хоча і заслуговують на увагу, проте не є самостійною та безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи викладені в апеляційній скарзі щодо зобов`язання банківської установи надати інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на майно.
Твердження представника про порушення підслідності під час здійснення досудового розслідування є надуманими, зважаючи на постанову керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування від 24 травня 2022 року, яка є чинною, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на розрахункові рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 , які відкриті у АТ «Укрсиббанк» (МФО 351005) на ім`я ТОВ «Брокард-Україна», а також на грошові кошти, що знаходяться на даних рахунках, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Брокард-Україна», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 758/6518/22 Справа №11-сс/824/3535/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1