гСправа № 187/505/23 Провадження №1-кп/0187/93/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за відсутності учасників судового провадження,

розглянувши в смт Петриківка в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання кримінальне провадження № 0000023 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження селище Петриківка (нині смт Петриківка), Петриківського (нині Дніпровського) району, Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 ; офіційно не працевлаштований; професійно-технічна освіта; розлучений; групи інвалідності не має; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 03.02.1998; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

03.11.2018 Царичанським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 2-606/11, згідно котрого ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2011 року і до моменту досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_5 .

На підставі виконавчого листа Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2011 Петриківським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження № 579800786 від 28.10.2016, відповідно про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_3 , в подальшому починаючи з січня місяця 2016 року жодних виплат аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання своїх дітей не здійснював та не здійснює до теперішнього часу, заходів щодо працевлаштування та отримання доходу з метою сплати аліментів на утримання дитини не вживає, жодним чином не допомагає їм, чим умисно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої головним державним виконавцем Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_3 , відповідно до виконавчого листа станом на 01.03.2023 становить 189478,14 грн, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів згідно довідки-розрахунку.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява законного представника потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і законного представника потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ступінь здійснення кримінального наміру, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в межах пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.

Посилання в обвинувальному акті на обтяжуючу покарання обставину як вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої особи, не ґрунтуються на вимогах кримінального закону, оскільки такі передбачені диспозицією ч. 1 ст. 164 КК України як ознаки проступку, що впливають на його кваліфікацію, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України не можуть ще раз враховуватися при призначенні покарання як такими, що його обтяжують.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, перебуває на військовому обліку.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачає такі види покарання:

- громадські роботи;

- арешт;

- обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Даних, що підсудний визнаний особою з інвалідністю першої або другої групи, а також є військовослужбовцем строкової служби матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати також відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1