Справа № 346/5316/22
Провадження № 1-в/346/17/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: м. Горлівка Донецької області; місце проживання до засудження: АДРЕСА_1 ; професійно-технічна освіта; не працюючий; має судимість),

по кримінальному провадженню (справа №428/8735/19), в якому вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 серпня 2019 року (який набрав законної сили 01 жовтня 2019 року) ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 та на підставі статті 69 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2022 року, на розгляд суду надійшло вказане подання про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 та встановлення йому таких обов`язків і обмежень: заборонити вихід з будинку або квартири (за місцем свого проживання) в період часу з 22 години до 06 години наступної доби; заборонити відвідувати ресторани, кафе та бари; реєструватись в органах Національної поліції чотири рази на місяць; заборонити виїзд за межі адміністративних меж району, без письмового дозволу відповідного органу Національної поліції.

Позиції учасників.

Аргументи виправної колонії. ОСОБА_3 було засуджено до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у зв`язку із чим щодо нього слід встановити адміністративний нагляд обов`язково.

Аргументи ОСОБА_3 . Подав письмову заяву, в якій просив розглянути подання без його участі та не заперечував проти встановлення адміністративного нагляду.

Оцінка суду щодо фактів.

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 серпня 2019 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України та на підставі статті 69 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна (а.с.5-7, 32-36).

Ухвалою від 26.12.2022 року у задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: Т.Катрича про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 - відмовлено та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2022 року залишено без змін (а.с. 27-28,29-31).

І наразі, ОСОБА_3 продовжує відбувати покарання у Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», яка звернулась до суду із поданням про встановлення йому адміністративного нагляду, оскільки строк відбування покарання закінчується 25 червня 2023 року (а.с.1).

І суд погоджується із необхідністю розгляду по суті подання колонії щодо застосування до ОСОБА_3 адміністративного нагляду, оскільки його було засуджено до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, про що піде мова нижче.

Оцінка суду по суті подання.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що право на свободу та особисту недоторканність є одним з визначальних та фундаментальних конституційних прав людини. Наявність свободи у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації; право на свободу передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо; право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац другий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (абзац третій підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Зважаючи на це і оскільки перед судом поставлене питання щодо обмеження свободи засудженого при його звільненні, яке планується 25 червня 2023 року (а.с.1) суд виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту «г» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. А згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

При цьому, згідно з пунктом «а» частини 1 статті 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», підставами для встановлення адміністративного нагляду є: вирок суду, що набрав законної сили, щодо осіб, зазначених у пунктах "г" статті 3 цього Закону.

Також суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "г" статті 3 цього Закону, в судовому засіданні одноособово суддею за місцезнаходженням установи виконання покарань, за поданням начальника установи виконання покарань. А згідно з частиною 2 статті 5 цього закону, у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону начальник установи виконання покарань щодо поведінки піднаглядного, та обгрунтування доцільності таких заходів. І в силу положень частини 1 статті 6 цього ж закону, адміністративний нагляд встановлюється терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Отже, з огляду на викладене, суд погоджується із тим, що ОСОБА_3 слід встановити адміністративний нагляд (тобто, систему тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за його поведінкою, з метою здійснення виховного впливу на нього), строком на 1 рік, оскільки його було засуджено до позбавлення волі за злочин, передбачений частиною 2 статті 307 КК України, тобто злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Але подання колонії не містить належного обґрунтування доцільності застосування до ОСОБА_3 всіх заявлених обов`язків та обмежень (тобто, конкретних визначених у поданні заходів), як це вимагається частиною 2 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Тому з урахуванням особи ОСОБА_3 та відсутності належного обґрунтування застосування всіх заявлених обмежень свободи людини, суд вважає, що подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)», слід задовольнити частково шляхом встановлення адміністративного нагляду строком на 1 рік та встановлення відносно ОСОБА_3 таких обмежень: заборонити виїзд в особистих справах за межі міста (чи району - у випадку проживання у населеному пункті, який не відноситься до міста) без дозволу органу Національної поліції за обраним місцем проживання; зобов`язати реєструватись в органі Національної поліції за обраним місцем проживання два рази на місяць, до закінчення терміну нагляду.

Доцільність покладення на ОСОБА_3 інших обов`язків та обмежень, у поданні колонії не обгрунтована та не доведена. І суд не бачить у їх доцільності, зважаючи на дані про особу засудженого та спосіб вчинення ним злочину.

Отже, керуючись Конституцією України та Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

в и р і ш и в :

Подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд, строком на 1 (один) рік, з дня оголошення йому цієї ухвали у день його звільнення.

Застосувати до ОСОБА_3 , протягом строку адміністративного нагляду, такі обмеження: заборонити виїзд в особистих справах за межі міста (чи району - у випадку проживання у населеному пункті, який не відноситься до міста) без дозволу органу Національної поліції за обраним місцем проживання; зобов`язати реєструватись в органі Національної поліції за обраним місцем проживання два рази на місяць.

У задоволенні подання в іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1