УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада2022 року

м. Київ

справа № 686/21228/19

провадження № 51-2942 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року,

встановив:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 11 травня 2019 року (з моменту його затримання) до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 вересня 2022 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Захисник звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанції щодо засудженого.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У поданій касаційній скарзі захисник вказує, що ним не оскаржується кваліфікація та доведеність винуватості ОСОБА_1 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, проте, в подальшому він зазначає про недопустимість доказів та недоведеність вини засудженого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370,404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Також у поданій касаційній скарзі захисник не конкретизує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції та які доводи його апеляційної скарги цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Натомість, у прохальній частині захисник просить змінити рішення суду першої та апеляційної інстанцій та призначити засудженому більш м`яке покарання, при цьому він не наводить доводів у касаційній скарзі щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК України, чим допускає протиріччя.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_1 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4