В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освітою середньо спеціальною, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2016 року за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року, біля 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у продуктовому магазині «Анжеліка», що за адресою: АДРЕСА_2 , шахрайським шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, надав продавцю даного магазину ОСОБА_5 з метою розрахунку за придбаний ним товар грошові купюри номіналом по 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», однак свій злочинний умисел ОСОБА_3 не зміг закінчити з причин, які не залежали від його волі, так як продавець ОСОБА_5 помітила, що купюра номіналом 500 гривень є несправжня та викликала працівників поліції.

Окрім того, 19 грудня 2018 року о 03 годин 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у продуктовому магазині «Кефір», що за адресою: АДРЕСА_3 , шахрайським шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, надав продавцю даного магазину ОСОБА_6 з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», який не помітивши, що дана купюра с несправжня, надав ОСОБА_3 здачу в сумі 430 гривень, після чого останній пішов із магазину, чим заподіяв.

Окрім того, 19 грудня 2018 року біля 04 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , шахрайським шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, надав продавцю даного магазину ОСОБА_7 з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», яка не помітивши, що дана купюра є несправжня, надала ОСОБА_3 здачу в сумі 380 гривень, після чого останній пішов із магазину.

Також, 22 грудня 2018 року, біля 12 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_4 , шахрайським шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, надав продавцю даного магазину ОСОБА_8 з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», однак свій злочинний умисел ОСОБА_3 не зміг закінчити з причин, які не залежали від його волі, так як продавець ОСОБА_8 помітила, що купюра номіналом 500 гривень є несправжня та викликала працівників поліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив, що дійсно 18 грудня 2018 року, біля 22 години 00 хвилин перебуваючи у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_2 , надав продавцю даного магазину з метою розрахунку за придбаний ним товар грошові купюри номіналом по 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», однак продавець ОСОБА_5 помітила, що купюра номіналом 500 гривень є несправжня та викликала працівників поліції.

19 грудня 2018 року о 03 годин 15 хвилин, перебуваючи у продуктовому магазині «Кефір», що за адресою: АДРЕСА_3 , надав продавцю даного магазину з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», який не помітивши, що дана купюра є несправжня, надав йому здачу в сумі 430 гривень, після чого він вийшов з магазину.

19 грудня 2018 року, біля 04 годин 00 хвилин, перебуваючи у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , надав продавцю даного магазину з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», яка не помітивши, що дана купюра є несправжня, надала йому здачу в сумі 380 гривень, після чого він пішов із магазину.

22 грудня 2018 року, біля 12 години 00 хвилин, перебуваючи у продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_4 , надав продавцю даного магазину з метою розрахунку за придбаний ним товар грошову купюру номіналом 500 гривень із надписами «п`ятсот сувенірів», однак продавець помітила, що купюра номіналом 500 гривень є несправжня та викликала працівників поліції.

Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що його дії органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно - кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше судимий, є не одруженим та не працюючим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.

Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться відповідно до ст. 12 КК України до категорії нетяжких злочинів, визнав вину в пред`явленому йому обвинуваченні, щиро покаявся у вчиненому, а тому є всі підстави вважати, що виправлення і перевиховання обвинуваченогоОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, із застосуванням до нього ст.. ст.. 75, 76 КК України.

Цивільного позову по справі потерпілим не заявлялося.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази: дві сувенірні купюри номіналами по 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн, які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 76 КК України слідуючі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: дві сувенірні купюри номіналами по 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн., одну купюру номіналом 500 грн, які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1