справа № 164/768/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Луцького СІЗО» ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання адміністрації ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» про визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відносно засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

До Маневицького районного суду Волинської області надійшло вказане клопотання, в якому, посилаючись на ст. ст. 537, 539 КПК України, адміністрація ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» просила суд визначити засудженому ОСОБА_7 покарання за наявності вироків Галицького районного суду м.Львова від 9 грудня 2019 року та Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року.
В судовому засіданні прокурор, представник ДУ «Маневицька ВК (№ 42)» та представник ДУ «Луцький СІЗО)», кожен зокрема, клопотання підтримали, просили задовольнити із наведених у ньому підстав.

Засуджений також клопотання підтримав, просив визначити порядок застосування покарання за наявності декількох вироків.

Захисник ОСОБА_8 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив вироки об`єднати та призначити покарання за наявності декількох вироків.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, суд приходить наступних висновків.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Як вбачається із інформації, наданої на запит суду ДУ «Маневицькою ВК (№ 42)», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вибув етапом 1 жовтня 2021 року до ДУ «Луцький СІЗО».
Разом з тим, з наряду про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, Західного міжрегіонального управління питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 направлено для відбування покарання із ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» до ДУ «Маневицька ВК (№42)».
За таких обставин, зважаючи на те, що учасники судового процесу, кожен зокрема, вважали необхідним розглянути клопотання в даному судовому засіданні, суд, проаналізувавши обставини справи, приходить висновку про доцільність розгляду клопотання по суті.
Статтею 70 КК України унормовано призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень: при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 9 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 347 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 5 липня 2018 року (з врахуванням ч.4 ст. 70 КК України), остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 7 грудня 2020 року вирок Галицького районного суду м. Львова від 9 грудня 2019 року змінено та призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 5 липня 2018 року і призначено остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 5 липня 2018 року та призначено остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17 січня 2020 року.

Згідно з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 5 грудня 2022 року строк відбування покарання ОСОБА_7 за вироком Галицького районного суду м. Львова від 9 грудня 2019 року у справі №461/3263/18 слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 6 грудня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази та матеріали із особової справи засудженого, суд приходить висновку, що ОСОБА_7 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених згідно вироків Галицького районного суду м.Львова від 9 грудня 2019 року та Личаківського районного суду м.Львова від 17 грудня 2019 року, слід остаточно визначити покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 6 грудня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.70 КК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Засудженому ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених згідно вироків Галицького районного суду м.Львова від 9 грудня 2019 року та Личаківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2019 року, остаточно визначити покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 6 грудня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1