Справа № 183/1447/22
№ 1-кс/183/580/22

У Х В А Л А
01 червня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, працюючого офіційно, з середньою технічною освітою, не маючого на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз: 20 грудня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільного від відбуття покарання з іспитовим терміном 2 роки. Став на облік 28.01.2019 Новомосковським ГРО ФГУ ЦП Д/О. Знято з обліку 11.01.2021 Новомосковським ГРО ФГУ ЦП Д/О,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-
слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за першою вимогою; не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; у разі зміни постійного місця проживання повідомляти слідчого, прокурора та суд.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав на встановлення досудовим розслідуванням, що 14 березня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,91%о), керуючи технічно справним транспортним засобом «ЗАЗ 986М», державний реєстраційний номер з НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала пасажир ОСОБА_6 , рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год., по сухому покриттю проїзної частини автодороги розташованій по вул. Сучкова, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, зі сторони вул. Гетьманської, в напрямку вул. Спаська, в темний час доби, де в цей час поблизу буд. № 82 по вул. Сучкова м. Новомосковськ, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч та допустив зіткнення зі світловою електроопорою, що розташована на правому узбіччі.
Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 2.9.а), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 2.9 «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої пасажиру транспортного засобу «ЗАЗ 986М», державний реєстраційний номер з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням уламків. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням уламків, спричинені від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону транспортного засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням уламків - відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Таким чином дії ОСОБА_4 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України.
01 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, після відбуття покарання належних висновків для себе не зробив та маючи непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, знов вчинив злочин. Враховуючи викладене, без застосування до ОСОБА_4 зазначеного запобіжного заходу, підозрюваний матиме реальну можливість продовжити скоювати кримінальні правопорушення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 01 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.
Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, маючи непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, знов вчинив злочин. Враховуючи викладене, без застосування до ОСОБА_4 зазначеного запобіжного заходу, підозрюваний матиме реальну можливість продовжити скоювати кримінальні правопорушення, то застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.
При цьому слідчий суддя враховує, що власне сам підозрюваний із застосування такого запобіжного заходу фактично погодився.
Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 179, 194 КПК України,
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, строком на 60 днів, тобто по 31 липня 2022 року включно, наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
-не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 08:15 годині 02.06.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1