СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6428/18
пр. № 1-кп/759/147/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2018 за № 0002922, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, працює на посаді тренера-викладача у футбольному клубі «Колос», одружений, має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ВСТАНОВИВ:
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що згідно з наказом від 31.08.2007 № 29к був призначений на посаду тренера-викладача Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 Святошинського району м. Києва, розташованої за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 10-Д. Будучи поінформованим про те, що згідно п. 31 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993, тренером-викладачем спортивної школи може бути особа, що має високі моральні якості, вищу освіту за спеціальністю фізична культура і спорт та ступенем «бакалавр» чи «магістр», та не маючи вищої професійної освіти, ОСОБА_6 з метою подальшого перебування на посаді, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці звернувся до особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з проханням посприяти скорішому отриманню ним офіційного документу, що підтверджує факт наявності в нього вищої освіти, без проходження відповідного навчання. Коли особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, погодилась допомогти ОСОБА_6 , то останній, з метою виконання свого злочинного умислу, в невстановлені слідством час та місці, повідомив вказаній особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, власні персональні дані, необхідні для внесення до документів про отримання вищої освіти, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається державною установою та надає права, отримавши в подальшому завідомо підроблені диплом спеціаліста з додатком Національного університету фізичного виховання і спорту за спеціальністю «Олімпійський та професійний спорт» з кваліфікацією «Тренер з футболу, викладач фізичного виховання і спорту» серії КВ № 33712457 від 25.04.2008 року.

У подальшому, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час протягом 2008 року, знаходячись в приміщенні Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 Святошинського району м. Києва, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , використав завідомо підроблений документ, який видається державною установою та надає права, а саме: диплом спеціаліста з додатками Національного університету фізичного виховання і спорту за спеціальністю «Олімпійський та професійний спорт» з кваліфікацією «Тренер з футболу, викладач фізичного виховання і спорту» серії КВ № 33712457 від 25.04.2008, надавши його до відділу кадрів, з метою забезпечення свого подальшого перебування на посаді тренера-викладача даної дитячо-юнацької спортивної школи.

Згідно з інформацією, наданою Національним університетом фізичного виховання і спорту України, лист від 16.03.2018 № 004-328, диплом про вищу освіту на ім`я ОСОБА_6 не видавався, а також згідно з відомостями Міністерства освіти і науки України, лист від 16.01.2018 № 1/11-460, відомості про диплом НОМЕР_2 , виготовлений на ім`я ОСОБА_6 , у Єдиній державній електронній базі з питань освіти ДП «Інфоресурс» відсутні.

Таким чином, ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: у вчиненні пособництва в підробленні документа, який видається державною установою та надає права, з метою його подальшого використання та у вчиненні використання завідомо підробленого документу.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 3 ст. 358 КК України, не визнав, та показав, що у 2007 році він був зарахований на перший курс заочної форми навчання Національного університету фізичного виховання і спорту України, а у 2008 році був відрахований. Диплому про вищу освіту він не отримував. Диплом керівництву ДЮСШ № 26 він не надавав фізично, бо ніколи його не отримував. Коли він у 2007 році влаштовувався на посаду тренера у ДЮСШ № 26, то надав довідку з навчального закладу про те, що він навчається. На той час для зайняття посади тренера наявність вищої освіти не вимагалася. У ДЮСШ № 26 він працював з 2007 до 2017 року, за цей час жодних нарікань на його роботу з боку керівництва та батьків не було. Свою особову справу він бачив лише у 2007 році, при прийнятті на роботу, в подальшому він її не бачив. Керівництво його не знайомило з постановою Кабінету Міністрів України 05.11.2008 № 993 та листом Мінсім`ямолодьспорту від 09.10.2009, яким надавалися роз`яснення вказаної постанови, а лише зазначило, що він може працювати. Коли у 2017 році змінився керівник ДЮСШ № 26, то між ним та керівником виник конфлікт, після чого він звільнився.

Сторона обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень посилається на наступні письмові докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме:

- копію заяви від 28.08.2007 ОСОБА_6 про прийняття його до ДЮСШ № 26 на посаду тренера-викладача з 01.09.2007 року (т. 1 а.п. 71);

- копію особової картки № 15 від 03.09.2007 на ім`я ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 навчався в Київському Національному Університету Фізичного виховання та спорту, заочна форма навчання, та має незакінчену вищу освіту (т. 1 а.п. 72);

- копію постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 «Про затвердження Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу», якою внесені зміни, зокрема, до Положення про позашкільний навчальний заклад, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433. Відповідно до п. 31 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу тренером-викладачем спортивної школи може бути особа, що має високі моральні якості, вищу освіту за спеціальністю фізична культура і спорт та ступенем «бакалавр» чи «магістр» (т. 1 а.п. 79-80);

- копію акта № 1 від 15.12.2017 службового розслідування особистої справи тренера-викладача ОСОБА_6 , за результатами якого прийнято рішення про направлення листа МОН копії диплома НОМЕР_2 від 25.04.2008 на ОСОБА_6 та результати розгляду комісії для ретельної перевірки (т. 1 а.п. 81);

- лист Національного університету фізичного виховання і спорту України від 16.03.2018 № 004-328, відповідно до якого ОСОБА_6 у 2007 році був зарахований студентом першого курсу заочної форми навчання Національного університету фізичного виховання і спорту України (наказ від 28.08.2007 № 320-ст). У 2008 році був відрахований із числа студентів (наказ від 01.09.2008 № 236-ст). Диплом про вищу освіту на ім`я ОСОБА_6 у Національному університеті фізичного виховання і спорту України не видавався (т. 1 а.п. 82);

- копії запитів за підписом заступника начальника Головного управління СБУ в м. Києві ОСОБА_18 на адресу Національного університету фізичного виховання і спорту України від 14.03.2018 № 51/9/1-42813 та Київський університет ім. Б. Грінченка від 20.03.2018 № 51/9/1-43098 щодо надання інформації стосовно підтвердження (спростування) факту навчання ОСОБА_6 у вказаних закладах, отримання ним у 2008 році диплому про вищу освіту та другої категорії тренера викладача з футболу у 2015 році та лист-відповідь Київського університету ім. Б. Грінченка від 27.03.2018 № 02-350, відповідно до якого ОСОБА_6 навчався в Інституті післядипломної педагогічної освіти у даному закладі на курсах підвищення кваліфікації педагогічних працівників з 15 грудня до 26 грудня 2014 року за напрямком «Тренери спортивних секцій ДЮСШ, керівники гуртків» та отримав Свідоцтво про підвищення кваліфікації серія 12СПВ № 109768, про що свідчить відповідний запис у книзі видачі Свідоцтв за реєстраційним № НОМЕР_3 (т. 1 а.п. 83, 85, 86);

- копію листа-відповіді Міністерства освіти і науки України № 1/11-460 від 16.01.2018, відповідно до якого згідно з інформацією, наданою Державним підприємством «Інфоресурс» (лист від 11.01.2018 № 01-10/47), відомості про диплом НОМЕР_2 , виготовлений на ім`я ОСОБА_6 , у Єдиній державній електронній базі з питань освіти відсутні (т. 1 а.п. 84);

- копію витягу зі Статуту дитячо-юнацької спортивної школи № 26 Святошинського району м. Києва від 2007 року, державну реєстрацію проведено 27.02.2007, номер запису 1019238, відповідно до п. 5 розділу І ДЮСШ у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства освіти і науки України, Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту, рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, положеннями про позашкільний навчальний заклад, положенням про ДЮСШ та цим Статутом (т. 1 а.п. 87-91);

- копію витягу зі Статуту дитячо-юнацької спортивної школи № 26 міста Києва (нова редакція) від 2012 року, який затверджений розпорядженням Святошинського районної в місті Києві державної адміністрації 04.01.2013 №8, державну реєстрацію проведено 06.03.2013 номер запису 04019238, відповідно до п.1.4 розділу І спортивна школа у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами МОНмолодьспорту, інших центральних органів виконавчої влади, рішенням Київської міської ради, розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, наказами Головного управління освіти і науки Київської міської державної адміністрації, Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 (т. 1 а.п. 92-93);

- копію посвідчення про кваліфікаційну категорію тренера-викладача зі спорту №442 від 20.10.2015, відповідно до якої ОСОБА_6 присвоєно другу категорію тренера-викладача з футболу (т. 1 а.п. 94);

- копії диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 від 25.04.2008 та додаткової інформації 12 КТ №978963 від 25.04.2008, реєстраційний № 379/08, відповідно до яких ОСОБА_6 закінчив у 2008 році Національний університет фізичного виховання і спорту України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Олімпійський та професійний спорт» та здобув кваліфікацію тренера з футболу, викладача фізичного виховання і спорту (т. 1 а.п. 95, 96);

- копію довідки від 09.10.2007 № 3/750, відповідно до якої ОСОБА_6 дійсно є студентом першого курсу факультету заочного навчання Національного університету фізичного виховання та спорту України. (т. 1 а.п. 97);

- копію листа-відповіді в.о. директора ДЮСШ № 26 м. Києва ОСОБА_19 , який отриманий ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл. 30.03.2019 вх. №18420 та відповідно до якого на адресу ГУ СБУ у м. Києві та Київській обл. надсилаються належним чином завірені копії особової справа ОСОБА_6 та Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 (т. 1 а.п. 100);

- рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 28.03.2018 вн. № 1762 нт ст. о/у 2 сектору 1 відділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_20 та заст. нач. Управління начальника 1 відділу УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_21 , відповідно до якого о/у ОСОБА_22 у ході виконання покладених завдань з контррозвідувального забезпечення освітньої сфери столичного регіону отримана інформація щодо вчинення кримінального правопорушення тренером Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 м. Києва ОСОБА_6 , а саме у діях останнього вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК України. Зібрані оперативні матеріали легалізації не потребують. Рапорт про виявлене кримінальне правопорушення направити до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві для внесення відомостей до ЄРДР (т. 1 а.п. 109);

- супровідний лист ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 03.04.2018 № 51/9/1-43744, відповідно до якого до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві надіслано матеріали щодо виявлених ознак вчинення тренером Дитячо-юнацької спортивної школи м. Києва кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК України, для організації досудового розслідування у порядку ст. 214, 216 КПК України. Вказаний лист надійшов до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві 05.04.2018 вх. № 4596 та зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події 10.04.2018 № 27167 (т. 1 а.п. 110);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого кримінальне провадження № 0002922 зареєстровано 11.04.2018 на підставі виявлення з іншого джерела 10.04.2018, правова кваліфікація ч. 4 ст. 358 КК України (т. 1 а.п. 111).

Також у судовому засіданні були досліджені докази сторони захисту, а саме:
- допитаний у судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_23 показав, що він працював тренером у ДЮСШ № 26. У квітні 2017 року змінився директор школи ним став ОСОБА_24 . Він зібрав усіх тренерів та сказав збирати грошові кошти з батьків дітей, які тренуються, і передавати йому для внесення у Фонд розвитку. Тренери відмовилися виконувати його вказівку. Після цього, у школі почали погано ставитися до тренерів, а саме: ставили тренування у пізню годину та вимикали світло, що унеможливлювало проводити тренування. У подальшому, у лютому 2018 року директором ДЮСШ № 26 став ОСОБА_25 . Конфліктна ситуація між тренерами і керівництвом продовжувалася. ОСОБА_6 відстоював позицію щодо не збирання коштів з батьків. Який освітньо-кваліфікаційний рівень ОСОБА_6 він не знає. Також йому нічого не відомо щодо проходження ОСОБА_6 навчання та отримання ним диплому;
- лист з Національного університету фізичного виховання і спорту України від 02.07.2018 № 004-743, відповідно до якогоОСОБА_6 у 2007 році був зарахований студентом першого курсу заочної форми навчання Національного університету фізичного виховання і спорту України (наказ від 28.08.2007 № 320-ст). У 2008 році був відрахований із числа студентів (наказ від 01.09.2008 № 236-ст). Диплом про вищу освіту на ім`я ОСОБА_6 у Національному університеті фізичного виховання і спорту України не видавався, також не видався диплом спеціаліста КВ № НОМЕР_4 , Єдина державна електронна база з питань освіти була створена у 2011, у період 2007-2009 років не можливим було зберігання будь-якої інформації у даному реєстрі (т. 1 а.п. 130);

- копія наказу ДЮСШ № 26 Святошинського р-ну міста Києва від 31.08.2007, відповідно до якого ОСОБА_6 призначено на посаду тренера-викладача з футболу з 01.09.2007 року (т. 1 а.п. 131);

- копія листа ДП «Інфоресурс» № 01-15/1171 від 19.07.2018, відповідно до якого підприємство не володіє інформацією щодо виготовлення бланку диплому спеціаліста КВ № НОМЕР_4 ; щодо того, який начальний заклад отримав даний бланк; щодо того, якому періоду часу відповідає серія та номер вказаного диплому; щодо того, яка серія та діапазон номерів бланків дипломів спеціаліста відповідає 2008 року. У Єдиній державній електронній базі з питань освіти, яка створена у 2011 році, інформація про диплом спеціаліста НОМЕР_2 відсутня (т. 1 а.п. 135-136);

- лист Міністерства молоді та спорту України № 4278/4.5 від 06.06.2018 з додатками, відповідно до якого повідомляється, що листом Мінсім`ямолодьспорту від 09.10.2009 № 5.1/12784 керівникам Республіканського комітету АР Крим з фізичної культури та спорту, структурних підрозділів у справа сім`ї, молоді, фізичної культури та спорту обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Центральних рад фізкультурно-спортивних товариств, Комітетів з фізичного виховання та спорту МОН України було надано роз`яснення стосовно практичного застосування п. 31, 40, 42, 46, 48 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993, а саме: відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 встановлено, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Враховуючи, що така вказівка у постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 відсутня, тому її дія не поширюється на правовідносини, які склалися до 26.11.2008 року. Тому визначені у п. 31, 40, 42, 46, 48 постанови вимоги не розповсюджуються на осіб, які вже працювали на момент її прийняття. Правові підстави для розірвання трудових (договорів) відносин, укладених з такими працівниками до 26.11.2008 з посиланням на вимоги, встановлені вказаною постановою відсутні (т. 1 а.п. 140-141, 142-152, 153, 154. 155);

- DVD-R диск, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні та на якому міститься відеофайл з написом «Коррупция в детском футболе Бегущий банкир (1)» від 14.08.2020 (т. 3 а.п. 39).
Безпосередньо допитати у судовому засіданні свідків сторони обвинувачення ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та сторони захисту - ОСОБА_27 не виявилося можливим, оскільки сторонами обвинувачення та захисту прибуття даних свідків у судові засідання не було забезпечено, незважаючи на те, що суд всіляко сприяв сторонам обвинувачення та захисту в цьому, відтак, сторони відмовилися від допиту вказаних свідків у судовому засіданні.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи, які на думку сторони обвинувачення та захисту, є доказами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона захисту просить визнати недопустимими всі докази, надані стороною обвинувачення, оскільки вони зібрані ГУ СБ України у м. Києві та Київській області до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з цим слід зазначити таке.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України (в редакції 16.03.2018) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, слід зазначити, що законодавчих обмежень щодо кола осіб, які можуть звернутися із заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, не має.

Такою особою, заявником згідно з положеннями ст. 60 КПК є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник, зокрема, має право подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи. З вказаної норми закону випливає, що заявник має право подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи як до внесення відомостей до ЄРДР, так і на досудовому розслідуванні.

Разом з тим, з матеріалів кримінального справдження випливає, що ст. о/у 2 сектору 1 відділу Управління ЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області капітан ОСОБА_28 отримав інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , а саме копії таких документів: паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 , заяву про прийняття його на роботу від 28.08.2007, особову картку № НОМЕР_5 ОСОБА_6 , згоду на збір та обробку персональних даних від 23.12.2011, постанови кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 933, акта від 15.12.2017 службового розслідування особистої справи тренера-викладача ОСОБА_6 , Статутів Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 міста Києва 2007 та 2012 років, посвідчення про кваліфікаційну категорію тренера-викладача зі спорту № 442 від 20.10.2015, диплому та додатку до нього, довідку від 09.10.2007 № 3/750, особистої медичної книжки, медичної картки.

При цьому, всі перелічені документи, які стороною обвинувачення надані суду як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, завірені Дитячо-юнацькою спортивною школою № 26 міста Києва ще 02.03.2018, майже за місяць до внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, ГУ СБУ в м. Києві 14.03.2018 та 20.03.2018 надсилалися запити на адресу Національного університету фізичного виховання і спорту України та Київський університет ім. Б. Грінченка щодо надання інформації стосовно підтвердження (спростування) факту навчання ОСОБА_6 у вказаних закладах.

Всі перелічені вище документи, органом досудового розслідування, а саме СВ Святошинським УП ГУ НП у м. Києві, покладені в основу обвинувачення.

Також слід звернути увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні тривало з 11.04.2018 (внесення відомостей до ЄРДР) до 27.04.2018 (затвердження прокурором обвинувального акта), при цьому, жодних слідчих (розшукових) дій щодо встановлення місця знаходження оригіналу диплома та додатку до нього, вчинення ОСОБА_6 пособництва у їх підробці та в подальшому їх використанні, а саме: кому з працівників Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 міста Києва ОСОБА_6 надав диплом та додаток до нього, надавав оригінали чи їх копії, окрім допиту двох свідків 23.04.2018 ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , органом досудового розслідування не вчинялося, інформація та документи, надані ГУ СБ України у м. Києві та Київській області додатково не перевірялася.

Відповідно до положень ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, правом збирання доказів наділені лише сторони кримінального провадження (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України зокрема, слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений), а не оперативний працівник і лише в рамках кримінального провадження.
Враховуючи наведене, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень докази, суд на підставі ст. 86 КПК України визнає недопустимими, оскільки вони отримані з порушення порядку, встановленому КПК України.

Також слід зазначити, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 нібито вчинив пособництво у підробленні документу та його подальше використання з метою уникнути звільнення з посади тренера-викладача після затвердження Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993.

Разом з тим, у судовому засіданні достовірно встановлено, що підстав для звільнення ОСОБА_6 з посади тренера-викладача після 05.11.2008 не було, про що свідчить лист Міністерства молоді та спорту України № 4278/4.5 від 06.06.2018, відповідно до якого визначені у п. 31, 40, 42, 46, 48 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 № 993 вимоги не розповсюджуються на осіб, які вже працювали на момент її прийняття. Правові підстави для розірвання трудових (договорів) відносин, укладених з такими працівниками до 26.11.2008 з посиланням на вимоги, встановлені вказаною постановою відсутні (т. 1 а.п. 140-141).

Щодо інших доказів, наданих стороною захисту, то слід зазначити, що показання свідка ОСОБА_23 та відеофайл з написом «Коррупция в детском футболе Бегущий банкир (1)» від 14.08.2020, який міститься на DVD-R диску, свідчать лише про те, що між ОСОБА_6 та керівництвом Дитячо-юнацької спортивної школи № 26 міста Києва існував конфлікт.
Інші докази, надані стороною захисту підтверджують показання ОСОБА_6 надані у судовому засіданні, а саме щодо прийняття його на роботу та відсутності побоювання звільнення з посади у 2008 році після затвердження Кабінетом Міністрів України постанови від 05.11.2008 № 993.
Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України, в яких він обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставини, суд дійшов до переконання про недоведеність вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції від 16.11.2008), а саме: пособництво в підробленні документа, який видається підприємством, установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання, та використання завідомо підробленого документу.

Відтак, ОСОБА_6 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 9, 17, 23, 84, 86, 87, 91, 92, 94, 97, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нимданих кримінальних правопорушень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1