Провадження № 1-в/554/353/2022
У Х В А Л А
Іменем України

27.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Полтаві справу за поданням начальника Немишлянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, судимого 28.08.2021 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 1 рік, 12.10.2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Немишлянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області (далі РВ) звернувся до суду із вказаним поданням, в обґрунтування вказав, що 15.11.2021 року до РВ на виконання надійшов вирок Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Засудженому направлявся виклик до РВ, натомість він не з`явився, були розпочаті першочергові розшукові заходи, однак встановити його місце перебування не вдалося. З відповіді ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області встановлено, що ОСОБА_4 у розшук не оголошувався. Іспитовий строк на теперішній час сплинув. Згідно довідки про притягнення до кримінальної відповідальності від 20.09.2022 року, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався. Просив вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Представник РВ та засуджений в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду подання завчасно та належним чином. Представник РВ надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, засуджений про поважність причин неявки суд не повідомив, що не є перешкодою проведення судового розгляду, у відповідності до положень ч. 5 ст. 539 КПК України.

Прокурор просив відмовити у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_4 також є засудженим вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Крім того, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2022 року визначено порядок застосування покарання ОСОБА_4 за наявності двох вироків.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

На підставі ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як встановлено під час розгляду подання, вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім цього, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2022 року подання заступника начальника Немишлянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_4 про застосування покарання за наявності двох вироків задоволено.
Визначено порядок застосування покарання ОСОБА_4 за наявності двох вироків.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2021 року більш суровим покаранням за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 років позбавлення волі.
Застосовано до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_4 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Таким чином, враховуючи, що покарання, призначене за вироком Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2021 року фактично поглинене більш суворим покаранням за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року, вказані судові рішення не підлягають самостійному виконання, суд приходить до висновку про безпідставність вказаного подання, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 535, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Немишлянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Особову справу № 121/2021 року відносно ОСОБА_4 , після набрання ухвалою законної сили повернути Немишлянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Октябрський районний суд м. Полтави.

Головуючий - суддя