Справа № 953/4096/22
н/п 1-кс/953/2631/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого з ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0002436 від 19.07.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, із середньо-технічною освітою, неодруженому, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого місця проживання на території України не має, та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого з ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002436 від 19.07.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002436 від 19.07.2022.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.03.2022 під час перебування у м. Києві шляхом листування у мобільному додатку «Telegram» з використанням функції «секретний чат» вступив у зв`язок із невстановленим представником іноземної держави РФ, після чого отримав завдання, направлене на збір інформації про сили і засоби ЗСУ, а також місцезнаходження військових об`єктів та фортифікаційних споруд з метою подальшої передачі даної інформації вищевказаному представнику іноземної держави. Після отримання даного завдання ОСОБА_5 надав свою добровільну згоду на його виконання.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 17.07.2022, не пізніше 17 год. 00 хв., в ході листування у мобільному додатку «Telegram» з використанням функції «секретний чат», отримав завдання від вказаного представника іноземної держави РФ, направлене на збір інформації про танковий батальйон НОМЕР_1 ОМБр ЗСУ, який дислокується на території м. Харкова. З цією метою вказаним представником у зазначеному мобільному додатку було направлено геолокацію місцезнаходження об`єкта спостереження. Після чого, ОСОБА_5 17.07.2022, не пізніше 17 год. 00 хв., на власному автомобілі марки «Mercedes» номерний знак « НОМЕР_2 » прибув до місцезнаходження танкового батальйону НОМЕР_1 ОМБр ЗСУ згідно з отриманою геолокацією для збору інформації про даний об`єкт.

19.07.2022 в порядку, визначеному ст. 615 КПК України, ОСОБА_5 був затриманий слідчим СВ УСБУ в Харківській області.

20.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України , а також на необгрунтованість повідомленої підозри, оскільки факти, зазначені в заявах ОСОБА_5 від 17.07.2022 та 18.07.2022, не відповідають дійсності та є вигадані ним самостійно, оскільки надані останнім під психологічним впливом з боку органу досудового розслідування. При цьому підозрюваний зазначив, що заходів фізичного впливу з боку органу досудового розслідування до нього не застосовувалися, він добровільно надав вказані заяви, примусово його ніхто не утримував і після надання відповідних пояснень він покинув відділ поліції. Крім того, при розгляді даного клопотання сторона захисту прохала слідчу суддю врахувати дані, які характеризують особу підозрюваного, який був волонтером, має постійне місце проживання в м.Харкові, стабільний щомісячний заробіток, а також має міцні соціальні зв`язки. Сторона захисту прохала відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або із застосуванням застави.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002436 від 19.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України внесені до ЄРДР 19.07.2022 за фактом того, що в ході проведення розшукових дій отримано інформацію стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював збір інформації про місцезнаходження танкового батальйону НОМЕР_1 ОМБР ЗСУ з метою подальшої передачі даної інформації представникам іноземної держави - РФ.
19.07.2022 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у порядку ст.208 КПК України.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 14 годині 17 хвилин 20.07.2022 у кримінальному провадженні № 0002436 від 19.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тобто умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаціній безпеці України, у формі надання іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, щляхом виконання завдання невстановленого представника іноземної держави РФ по збору інформації про танковий батальйон НОМЕР_1 ОМБр ЗСУ з метою подальшої передачі отриманих відомостей вказаному представнику іноземної держави. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 20.07.2022.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тобто за умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаціній безпеці України, у формі надання іноземній державі допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, щляхом виконання завдання невстановленого представника іноземної держави РФ по збору інформації про танковий батальйон НОМЕР_1 ОМБр ЗСУ з метою подальшої передачі отриманих відомостей вказаному представнику іноземної держави.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку та є громадянином України.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться повідомленні начальника ГВ КР Управління СБ України в Харківській області полковника ОСОБА_8 від 19.07.2022 про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення; даними, які містяться в довідці про пересування ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2022; показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2022; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2022; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2022; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 19.07.2022.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.111 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Разом із цим, належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, а саме злочином проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Також достатньо обґрунтованим є ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, а саме злочином проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який має середньо-технічну освіту, неодружений, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого місця проживання на території України не має, тобто немає стійких соціальних зав`язків, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.2 ст.111 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є злочином проти основ національної безпеки України, який вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до аб. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Так, слідча суддя, з урахуванням положень абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме злочину проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч.6, 7 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.
Враховуючи зазначене та ту обставину, що особисто підозрюваним було повідомлено про застосування до останнього психологічного насильства 17.07.2022 службовими особами ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області під час надання пояснень ОСОБА_5 та 18.07.2022 службовими особами Управління СБ України в Харківській області під час написання заяви ОСОБА_5 і це дає підстави для надання доручення процесуальному керівнику у кримінальному провадженні №0002436 від 19.07.2022 прокурора ОСОБА_3 забезпечити перевірку доводів підозрюваного щодо застосування до нього заходів психологічного впливу 17.07.2022 службовими особами ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області під час надання пояснень ОСОБА_5 та 18.07.2022 службовими особами Управління СБ України в Харківській області під час написання заяви ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого з ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0002436 від 19.07.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 30 (тридцять) днів до 17 серпня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Зобов`язати слідчого з ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002436 від 19.07.2022 прокурора ОСОБА_3 забезпечити перевірку доводів підозрюваного щодо застосування до нього заходів психологічного впливу 17.07.2022 службовими особами ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області під час надання пояснень ОСОБА_5 та 18.07.2022 службовими особами Управління СБ України в Харківській області під час написання заяви ОСОБА_5 .
Встановити строк дії ухвали до 17.08.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 25 липня 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1