Справа № 473/653/22
Номер провадження1-кп/473/125/2022
Категорія: ч.2 ст.125 КК України.
ВИРОК
іменем України

"28" квітня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в режимі відеоконференції з приміщення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Новоархангельськ, вулиця Слави, 26 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький, громадянина України, освіта базова загальна середня, студента другого курсу Центральноукраїнського вищого училища імені Миколи Федоровського, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не знаходився на обліках в Управлінні з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, в службах у справах дітей Новоархангельської районної Державної адміністрації Кіровоградської області та Вознесенської міської ради Миколаївської області, а також в секторах ювенальних превенцій Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відносно нього примусові заходи виховного характера не застосовувались, не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

Учасники процесу:
прокурор ОСОБА_6 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_7 ,

представник служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_9 ,

законні представники неповнолітнього обвинуваченого /цивільного відповідача/ ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12

неповнолітній обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

23 листопада 2021 року біля 23 години 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області біля подвір`я п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , між неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих особистих неприязнених стосунків виникла сварка. Під час сварки, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше одного удару кулаком правої руки в область лівої частини носа. В результаті умисних дій, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Позиція неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 .

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив кримінальний проступок та щиро розкаюється в скоєному.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин. Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 23 листопада 2021 року біля 23 години 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області біля подвір`я п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , він побитий групою осіб, серед яких був неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 . Саме неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 наніс йому перший удар кулаком правої руки в область лівої частини носа. В результаті умисних дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілого ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 24 листопада 2021 року, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та просив притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які 23 листопада 2021 року біля 23 години 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області біля подвір`я п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , спричинили йому умисні тілесні ушкодження. /а.к.п. 32/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 листопада 2021 року з фототаблицею до нього, слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з 00 годин 30 хвилин до 01 години 03 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області оглянуто територію подвір`я п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де на алеї подвір`я та біля під`їзду даного житлового будинку виявлені сліди речовини бурого кольору, де були нанесені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 /а.к.п. 33 37/.

Висновком судової медичної експертизи №439 від 25 листопада 2021 року, відповідно до якого, на основі даних судово медичного огляду потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено перелом кісток носу з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, раною в надбрівній ділянці зліва. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого /твердих/ тупого /тупих/ предмета /предметів/, як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли до звернення в лікарню, куди потерпілий звернувся 24 листопада 2021 року. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункту 2.3.3 перелом кісток носу з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, раною в надбрівній ділянці зліва, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета /предметів/, не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару /ударів/ руками, ногами. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, виключається вірогідність утворення їх внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, потерпілий міг знаходитись обличчям до травмуючого предмета /предметів/ в момент спричинення йому тілесних ушкоджень. /а.к.п. 39 41/.

Висновком судової медичної експертизи №48 від 17 лютого 2022 року, відповідно до якого, на основі даних судово медичного дослідження матеріалів на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено перелом кісток носу з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, раною в надбрівній ділянці зліва. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого /твердих/ тупого /тупих/ предмета /предметів/, як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли до звернення в лікарню, куди потерпілий звернувся 24 листопада 2021 року. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета /предметів/, не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару /ударів/ руками, ногами. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень, виключається вірогідність утворення їх внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, потерпілий міг знаходитись обличчям до травмуючого предмета /предметів/ в момент спричинення йому тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення перелому кісток носу з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, раною в надбрівній ділянці зліва, при обставинах, на які вказав потерпілий, внаслідок одного удару кулаком правої руки в область його обличчя. /а.к.п. 47 49/.

Суд знаходить вірними висновки судової медичної експертизи №439 від 25 листопада 2021 року /а.к.п. 39 41/ та судової медичної експертизи №48 від 17 лютого 2022 року /а.к.п. 47 49/, відповідно до яких не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 в виді перелому кісток носу з саднами на лівому крилі носа, крововиливами на верхньому та нижньому повіці обох очей з крововиливом в видиму склеру лівого ока, раною в надбрівній ділянці зліва, від одного удару кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, що повністю підтверджено показаннями потерпілого ОСОБА_7 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , при допиті їх в судовому засіданні у даному кримінальному провадженні. Дані висновки судової медичної експертизи №439 від 25 листопада 2021 року /а.к.п. 39 41/ та судової медичної експертизи №48 від 17 лютого 2022 року /а.к.п. 47 49/, суд знаходить належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням протокол проведення слідчого експерименту від 09 грудня 2021 року з фототаблицею до нього, в місті Вознесенську Миколаївської області, який був проведений старшим дізнавачем Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого потерпілим ОСОБА_7 , були відтворені обставини вчинення кримінального проступку, який мав місце 23 листопада 2021 року біля 23 години 30 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області, біля подвір`я п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , коли неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , умисно спричинив йому легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. /а.к.п. 42 45/.

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тільки слідчий, або прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Відповідно до ч.6 ст.240 КПК України, про проведення слідчого експерименту тільки слідчий, або прокурор складає протокол згідно з вимогами КПК України.

Але, аналіз та оцінка приведених в сукупності допустимих доказів, приводить суд до переконання доведеності вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 в межах обвинувачення за обвинувальним актом, складеним 22 лютого 2022 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 3 5/.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 .
Умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом при розгляді кримінального провадження відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 та положення закону, якими керувався суд.
При визначенні та ухваленні рішень щодо питань, які вирішуються судом при розгляді кримінального провадження відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , суд виходить з наступних обставин. Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком проти здоров`я особи. Суд також враховує умови життя неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який виховується в родині лише матір`ю, яка є військовослужбовцем Збройних Сил України, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Крім того суд враховує стать та вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який задовільно характеризуються за місцем проживання та навчання, є студентом другого курсу Центральноукраїнського вищого училища імені Миколи Федоровського, не знаходився на обліках в Управлінні з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, в службах у справах дітей Новоархангельської районної Державної адміністрації Кіровоградської області та Вознесенської міської ради Миколаївської області, а також в секторах ювенальних превенцій Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відносно нього примусові заходи виховного характера не застосовувались, він не отримував амбулаторну допомогу лікарів психіатрів та наркологів медичних закладів на території Кіровоградської та Миколаївської областей, і на теперішній час він не перебуває на диспансерному обліку даних лікарів, він є не судимим. /а.к.п. 50 61/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , крім обставин, передбачених у статтях 65 67 КК України, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього, вплив дорослих на його виховання та поведінку, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 . Також з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.105 КК України, неповнолітня особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, може бути звільнена судом від покарання. Суд приходить до висновку, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки після вчинення кримінального проступку, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 може бути звільнений судом від покарання, із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Так, виходячи зі змісту ч.1 ст.105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив кримінальний проступок, незалежно від того чи скоєний цей проступок вперше, був він умисним чи необережним;
б) неповнолітній щиро розкаявся;
в) поведінка неповнолітнього після скоєння кримінального проступку була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сімї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження;
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально - виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 вперше вчинив умисний кримінальний проступок, щиро розкаявся, його поведінка після скоєного ним кримінального проступку була бездоганною, він сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального проступку, та внаслідок усіх цих обставин не потребуює застосування покарання.
Враховуючи викладене, думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження. При цьому суд враховує що, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 продовжує здобуття освіти та навчається на другому курсі Центральноукраїнського вищого училища імені Миколи Федоровського, і саме примусовий захід у вигляді застереження, найбільше сприятиме виправленню неповнолітнього обвинуваченого та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який, як визнано судом, на теперішній час не потребує застосування кримінального покарання за ч.2 ст.125 КК України. Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України ухвалює вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні та керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусовий захід виховного характеру.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, положення закону, якими керувався суд, а також підстави для задоволення цивільного позову /відмови у ньому, або залишення його без розгляду/.

Вирішуючи питання, що стосується цивільного позову, пред`явленого в порядку ст.ст. 127 128 КПК України потерпілим ОСОБА_7 до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтриманий потерпілим ОСОБА_7 в судовому засіданні, про стягнення на його користь з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 заподіяної моральної шкоди, яку потерпілим ОСОБА_7 оцінено в сумі 50000 гривень /а.к.п. 9/, суд виходить з наступних обставин.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, тобто неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 , а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

До даного висновку, суд приходить, з врахуванням вимог ст. ст. 1179, 1180 ЦК України, оскільки неповнолітня особа /у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років/ відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Але відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує здобуття освіти та навчається на другому курсі Центральноукраїнського вищого училища імені Миколи Федоровського, він стипендію не отримує, не працює, заробітків не має, як і не має майна достатнього для відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 . Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є його законним представником у даному кримінальному провадженні, і крім того є військовослужбовцем Збройних Сил України. Тому завдана неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 шкода може бути відшкодована в повному обсязі його законним представником ОСОБА_12 , якщо вона не доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Обов`язок осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями неповнолітньої особи, відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття. В зв`язку з пред`явленням позовних вимог у даному кримінальному провадженні не до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_12 , суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування заподіяної шкоди неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, заробітків не має, як і не має майна достатнього для відшкодування завданої шкоди потерпілому /цивільному позивачу/ ОСОБА_7 . Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і на підставі ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 звільнити від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення на його користь заподіяної моральної шкоди в розмірі 50000 гривень з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 /а.к.п. 9/ відмовити та роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 його право звернутися в суд в порядку цивільного судочинства про стягнення з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_12 моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1