Справа №295/3855/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000668 від 23.04.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2021 року близько о 19-30 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебували біля магазину ТОВ ТК «Полісся Продукт», що за адресою: м. Житомир, бульв. Польський, 13. Приблизно о 19-43 год. до магазину зайшли ОСОБА_9 разом зі своєю дівчиною для здійснення купівлі продуктів харчування. Під час перебування ОСОБА_9 в приміщенні магазину, до нього підійшов раніше знайомий ОСОБА_8 , де між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та наніс один удар внутрішньою долонею лівої руки в праву частину обличчя останнього. Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 наніс близько шести ударів кулаком правої руки в ліву частину обличчя та голови ОСОБА_9 , а також наніс один удар коліном правої ноги в праву частину щелепи останнього. В цей же час, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , тримаючи обома руками за куртку ОСОБА_9 , повалив на підлогу та опинився, сидячи зверху на ньому, намагаючись наносити удари обома руками.

Як зазначено в клопотанні, в подальшому ОСОБА_5 , котрий перебував на вулиці, забіг до приміщення магазину та помітивши злочинні дії ОСОБА_8 , підбіг та, підтримуючи їх, наніс чотири удари правою ногою та один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_9 . В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на червоній каймі нижньої губи праворуч, перелом коронки 2-го зуба на верхній щелепі справа та скол емалі коронки 1-го зуба на верхній щелепі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також тілесних ушкоджень у вигляді синця у лівій навколоорбітальній ділянці, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока, синця на лівій щоці ближче з переходом до ділянки тіла нижньої щелепи, синця на верхній повіці правого ока, перелому кісток носу, перелому стінок лівої гайморової пазухи, перелому великого крила клиновидної кістки ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Клопотання обґрунтоване тим, що 27.04.2022 року ОСОБА_10 , матері ОСОБА_5 , в порядку ст. 278 КПК України залишене за її місцем проживання письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки ОСОБА_10 в присутності понятих відмовилась від отримання та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Підставами для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, після вчинення правопорушення ОСОБА_5 утік з місця події та переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 29.04.2022 року його було оголошено в розшук. Знаходячись на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з наведених у ньому підстав. Слідчий пояснив, що підозрюваний знаходився поза межами Житомирської області, його номер телефону був невідомий та при цьому слідчий не зміг надати доказів направлення ОСОБА_5 повісток про виклик до слідчого. Прокурор вказала на те, що підозрюваний після події злочину зник з місця проживання та може здійснювати вплив на потерпілого, оскільки вони є колегами по роботі, але він самостійно з`явився до органу досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наголосивши на тому, що він не мав наміру переховуватися від органу досудого розслідування та, не будучи в статусі підозрюваного, ОСОБА_5 виїхав із постійного місця проживання в місті Житомирі з членами своєї сім`ї в лютому 2022 року у зв`язку з війною та став на облік як внутрішньо переміщена особа, йому не було відомо про оголошення його в розшук у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, він працює за цивільно-правовою угодою зі своїм братом ОСОБА_11 , який є фізичною особою-підприємцем та має сезонний бізнес, а також по поверненню додому він добровільно та самостійно з`явився 19.05.2022 року до слідчого. Окрім того, пояснили, що ОСОБА_5 проживає разом із жінкою без реєстрації шлюбу та батьком за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а його мати проживає за іншою адресою та має психічне захворювання. З початку травня 2022 року перебував на зв`язку із слідчим у телефонному режимі.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

27.04.2022 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та його матері ОСОБА_10 в порядку ст. 278 КПК України залишене за її місцем проживання, так як у присутності понятих вона відмовилась від отримання та вручення повідомлення про підозру своєму сину ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 29.04.2022 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.

19.05.2022 року о 10-25 год., як указано слідчим у протоколі затримання, ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого Богунського районного суду міста Житомира від 03.05.2022 року в справі № 295/3855/22 про дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2021 року від ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події від 13.12.2022 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2022 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, згідно довідки ФОП ОСОБА_11 від 19.05.2022 року працює на підставі цивільно-правової угоди адміністратором та, враховуючи сезонність бізнесу, залучається до виконання посадових обв`язків періодично, востаннє замовлення на виконання роботи отримано ним в лютому 2022 року, а також він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається з довідки Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 10.05.2022 року № 510, ОСОБА_5 знаходився на території зазначеної сількьої ради з 24.02.2022 року, проживаючи в АДРЕСА_2 та був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, що також підтверджується довідкою від 20.04.2022 року про взяття на облік.

Таким чином, з огляду на введення з 24.02.2022 року воєнного стану, у зв`язку з чим як внутрішньо переміщена особа ОСОБА_5 перебував на території Чернівецької області, та оскільки з часу події злочину 13.12.2021 року й до 27.04.2022 року він не мав статусу підозрюваного, а водночас у матеріалах клопотання відсутні докази здійснення слідчим у передбачений кримінальним процесуальним законодавством спосіб його виклику, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи клопотання відноситься до того, що ОСОБА_5 навмисно переховувався від органу досудового розслідування. При цьому варто відзначити, що підозрюваний добровільно з`явився до слідчого 19.05.2022 року.

Окрім того, варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, та оскільки слідчим і прокурором не доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику незаконного впливу на свідків і потерпілого, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби за зареєстрованим місцем його проживання та покладенням на нього визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків для забезпечення його належної процесуальної поведінки, що є достатнім для запобігання зазначеному ризику.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 години по 07 годину до 12 липня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та для контролю до Житомирської окружної прокуратури.

Строк дії ухвали - до 12 липня 2022 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-00 год. 23.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1