Справа № 307/1028/15-к
Провадження № 1-кс/307/421/22
УХВАЛА
12 травня 2022 року м.Тячів
В обґрунтування клопотання посилається на те, що таке подається про арешт частини майна площею 364 кв. м., яке знаходиться в АДРЕСА_1 , та яке захоплено без жодних правових підстав мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .
Як зауважує ОСОБА_2 , згідно ст.171 КПК України арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні (цивільний позивач), а також згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування передачі, відчуження, відшкодування шкоди завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Також зазначає, що арешт накладається за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.
З урахуванням викладеного ОСОБА_2 просить при вирішенні скарги на бездіяльність Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, винести ухвалу суду по арешт вищезазначеного майна, яким користується ОСОБА_3 .
Розглянувши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_2 , звертався у даному кримінальному провадженні до прокурора з вимогою, звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на частину будівлі, яку захопив ОСОБА_3 шляхом заборони ОСОБА_3 користуватися цією частиною приміщення площею 364 кв.м. в АДРЕСА_1 .
Оскільки постановою прокурора ОСОБА_4 від 14 квітня 2022 в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно було відмовлено, ним було оскаржено цю постанову.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 11.05.2022 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні скарги в частині визнання незаконною та скасуванні наведеної постанови прокурора.
Слідчий суддя зазначає, що розгляд слідчим суддею одночасно скарги на бездіяльність Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області та клопотання про арешт майна було б порушенням вимог КПК України, та наслідком виходу слідчим суддею за межі своїх повноважень у разі ухвалення рішення одночасно і за скаргою, і за клопотанням, питання про відкриття провадження за яким не вирішувалося ухвалою слідчого судді у справі №307/1028/15-к провадження №1-кс/307/414/22 про відкриття провадження за скаргою.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Також ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98КПК України.
Згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
В той же час ст.ст. 55, 58 КПК України передбачено права потерпілого та його представника, до переліку яких подання клопотання слідчому судді про арешт майна, не передбачено.
З долучених до скарги письмових доказів, а саме протоколу одночасного допиту осіб потерпілого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_5 від 5.02.2020 вбачається, що в рамках даного кримінального провадження, особа яка подала клопотання ОСОБА_2 , має процесуальний статус потерпілого та підозра у даному кримінальному провадженні не висунута жодній особі, та відсутній цивільний відповідач.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_2 зі статусом потерпілого, який не визнавався цивільним позивачем в даному кримінальному провадженні, позбавлений права звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи наведене та оскільки потерпілий ОСОБА_2 на даній стадії досудового розлідування позбавлений права звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, у відкритті провадження за поданим клопотанням слід відмовити.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що відмова у відкритті провадження не позбавляє потерпілого ОСОБА_2 у разі набуття статусу цивільного позивача відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України, звернутися з клопотанням про арешт майна до слідчого судді з метою забезпечення цивільного позову.
Керуючись ст. ст. 9, 26, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів. У разі, якщо ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1