Справа № 303/2591/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

18.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/421/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року, відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні № 0000209, внесеному 27 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 .

З матеріалів судового провадження убачається, що 12 квітня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Відповідно до клопотання, 24 лютого 2022 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно проник через незачинені передні двері у вищевказану квартиру, всередині якої знаходився потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшовши до нього, шляхом ривка, відкрито викрав з переднього лівого кармана куртки мобільний телефон марки «ergo-F188 Play» Dual SIM (black), вартість якого становить 1000 гривень, після чого пішов до спальної кімнати вищевказаної квартири, звідки з дерев`яної шафи викрав телевізор марки «Ківі LCD32», вартість якого становить 3500 гривень, після чого зник у невідомому напрямку. Своїми злочинним діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4500 гривень. У клопотанні слідчий також вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, - у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаний із проникненням у житло, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що підозра ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких 31.03.2022 слідчий виніс повідомлення про підозру, однак вручити ОСОБА_7 його не видалось за можливе, позаяк проведеними оперативно - розшуковими заходами місцезнаходження останнього не встановлене, а тому підозру ОСОБА_7 вручено його сестрі ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. 111 КПК України. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що з моменту скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 відсутній за місцем постійного проживання. Так, 12 квітня 2022 року, його оголошено у розшук, що підтверджується копією постанови слідчого про оголошення розшуку підозрюваного від 12.04.2022. У клопотанні слідчий також вказує на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме: ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків, при цьому зазначає, що ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, характеризується негативно та схильний до вчинення нових злочинів, розшукується на підставі ухвали Львівського суду за майнові злочини. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просив обрати запобіжний захід тримання під вартою.

В ухвалі також вказується на те, що під час розгляду клопотання, слідчий та прокурор пояснили, що їм не було відомо про факт мобілізації підозрюваного в зв`язку з воєнним станом, на що у своїх поясненнях посилався підозрюваний, обґрунтовуючи його відсутність за місцем проживання.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що наданими слідчим до клопотання матеріалами не доводиться наявність фактів, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_7 , переховувався від органу досудового розслідування та суду. Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 на початку березня 2022 року мобілізований до лав ЗСУ для захисту України від збройної агресії, на даний час перебуває в зоні проведення бойових дій. Повідомлення про підозру було винесено ОСОБА_7 31 березня 2022 року та вручено сестрі, при цьому на той час підозрюваний знаходився на військовій службі. Органом досудового розслідування не проведено належним чином дій для встановлення його місця перебування та необґрунтовано оголошено підозрюваного 12 квітня 2022 року в розшук. В ухвалі слідчого судді також вказується на введення воєнного стану в Україні, на приписи кримінального процесуального закону щодо зупинення досудового розслідування при перебуванні підозрюваного на військовій службі при захисті суверенітету України. На переконання слідчого судді, вказані факти спростовують низку обставин щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки орган досудового розслідування повинен виконати інші дії у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. На думку апелянта, слідчий суддя дійшов хибного висновку, відмовивши органу досудового розслідування у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, зібраними у кримінальному провадженні доказами підозра ОСОБА_7 підтверджена, тому ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи неминучість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; існує ймовірність незаконного впливу на потерпілого, який є інвалідом та свідків у кримінальному провадженні, які наразі не допитані; також наявний ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, апелянт вважає, що слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який мав місце у перший день війни, розпочатої Російською Федерацією, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки. Апелянт зазначає, що при цьому слідчим суддею не враховано і те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, 28.12.2021 був оголошений у розшук, у зв`язку з тим, що переховувався від суду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги сторона захисту не подавала; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, що під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що приєднаними до клопотання слідчим матеріалами не доводиться наявність фактів, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_7 , переховувався від орану досудового розслідування та суду.

При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги встановлений у судовому засіданні факт, що підозрюваний ОСОБА_7 на початку березня 2022 року мобілізований до лав ЗСУ, на даний час перебуває в зоні проведення бойових дій, а повідомлення про підозру було винесено ОСОБА_7 31 березня 2022 року та вручено його сестрі, при цьому на той час підозрюваний знаходився на військовій службі.

Між тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не проведено належним чином дій для встановлення його місця перебування та необґрунтовано 12 квітня 2022 року підозрюваного оголошено в розшук.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, колегія суддів висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, в зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що: слідчий суддя дійшов хибного висновку, відмовивши органу досудового розслідування у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, тому ОСОБА_7 перебуваючи на волі, усвідомлюючи неминучість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; існує ймовірність незаконного впливу на потерпілого, який є інвалідом та свідків у кримінальному провадженні, які наразі не допитані; також наявний ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - колегія суддів, з огляду на вищенаведене, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні й такі, що не спростовують висновків слідчого судді та відповідно не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який мав місце у перший день війни, розпочатої Російською Федерацією, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, 28.12.2021 був оголошений у розшук, переховувався від суду.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги і те, що під час розгляду клопотання, слідчий та прокурор пояснили, що їм не було відомо про факт мобілізації підозрюваного в зв`язку з воєнним станом, на що у своїх поясненнях посилався підозрюваний, обґрунтовуючи його відсутність за місцем проживання. При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу сторони обвинувачення на приписи кримінального процесуального закону відповідно до яких тягар доведення обґрунтованості доводів клопотань покладається на сторону обвинувачення, у тому числі встановлення точних та достовірних даних щодо особи підозрюваного - прізвище, ім`я та по батькові, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про його особу, у тому числі матеріальний стан, що мають значення для справи; що стороною обвинувачення ці приписи не були дотримані.

Будь-яких обставин, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, чи процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для її скасування, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги приписи ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин та підстав, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді та слугували б підставами для її скасування, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: