Провадження № 1-кп/638/548/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтняж2022 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0000723 від 11.07.2018 у відношенні :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харкові, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не військовозобов`язаного, працюючого лікарем отоларингологом КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представників потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представників цивільного

відповідача ОСОБА_13 , ОСОБА_14

захисника ОСОБА_15

підсудного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 , займаючи згідно з наказом від 05.10.1994 № 219-к посаду лікаря отоларинголога ЛОР відділення (екстрена допомога) КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», розташованої за адресою : м. Харків, пр-т Незалежності 13, маючи згідно диплому Харківського медичного інституту серії ПВ № 710484 від 30.06.1987 освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та кваліфікацію «Лікар», окрім того, маючи Вищу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Отоларингологія», тобто будучи відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, та згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 будучи зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

15 травня 2018 року потерпілий ОСОБА_10 звернувся до КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), розташованого в будинку № 13 по пр-ту Незалежності в Шевченківському районі м. Харкова, в отоларингологічне відділення до лікаря - отоларинголога ЛОР відділення ОСОБА_5 зі скаргою на ускладнення носового дихання.

Після проведеного у лікарняному закладі обстеження, потерпілому ОСОБА_10 поставлено діагноз : хронічний поліпозний пансинусит та викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання, у зв`язку з яким 24 травня 2018 року, останнього було госпіталізовано до отоларингологічного відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ) з метою подальшого здійснення оперативного хірургічного втручання.

Після чого, 24 травня 2018 року підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 проведено планові оперативні втручання, а саме : з 10 години 40 хвилин до 11 години 40 хвилин операція, з 11 години 40 хвилин до 12 години 40 хвилин операція гайморо - етмоідотомія по Рудакову справа, політомія носу справа, з 12 години 40 хвилин до 13 години 15 хвилин операція гайморо-етмоідотомія по Рудакову зліва, політомія носу зліва.

Разом з тим, підсудний ОСОБА_5 , маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі та вищу атестаційну категорію за спеціальністю «Отоларингологія», неналежно виконуючи свої професійні обов`язки лікаря - отоларинголога, внаслідок несумлінного до них ставлення, під час проведення хірургічного втручання з приводу двобічної гаймороетмоідотомії з поліпотомією та підслизової резекції переділки носу (септопластики), допустив дефект у наданні потерпілому ОСОБА_10 медичної допомоги, а саме вчинив хірургічну дію, яка була показана, але виконана невірно, внаслідок якої у потерпілого ОСОБА_10 сталося руйнування нижньої-медіальної стінки лівої орбіти з ушкодженням лівого зорового нерву та окорухових м`язів лівого ока, що призвело до повної втрати потерпілим ОСОБА_10 зору на ліве око з повним птозом (опущенням) верхньої повіки, що підтверджується клінічними даними та даними додаткових методів дослідження в динаміці КТ орбіт та придаткових пазух носу від 29.05.2018, МРТ головного мозку від 08.06.2018, КТ орбіт та придаткових пазух носу від 13.06.2018, а також руйнування кісток, що входять до основи черепу, яке призвело до пневмоціефалії в лобно-тім`яній ділянці справа, що підтверджується даними додаткових методів дослідження в динаміці, як до оперативного втручання,

так і після нього.

Отримані потерпілим ОСОБА_10 , внаслідок неналежного виконання підсудним ОСОБА_5 , як лікарем, своїх професійних обов`язків, а саме несумлінного до них ставлення, вищевказані тілесні ушкодження, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та стійкої втрати загальної працездатності.

Допущенні підсудним ОСОБА_5 дефекти при наданні потерпілому ОСОБА_10 під час хірургічного втручання, медичної допомоги, спричинили потерпілому ОСОБА_10 тяжкі наслідки та стали причиною втрати потерпілим ОСОБА_10 зору на ліве око та наявності повітря в порожнині черепу (пневмоцефалія) та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ушкодженням зорового нерву лівого очного яблука.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, а також цивільний позов щодо стягнення з нього на користь потерпілого матеріальної та моральної шкоди, не визнав та пояснив, що на час зазначених в обвинувальному акті подій, він займав посаду лікаря отоларинголога ЛОР відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ). Зазначив, що під час здійснення оперативного втручання потерпілому ОСОБА_10 , яке мало місце 24.05.2018 в умовах КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), з урахуванням проведених передопераційних медичних обстежень, ним були проведені чітко визначені відповідним протоколом хірургічні операції, з метою відновлення носового дихання, а саме : двобічна гаймороетмоідотомія з поліпотомією та підслизової резекції переділки носу (септопластики).

Під час здійснення хірургічного втручання потерпілому, який перебував під загальним наркозом, було виправлено дефект переділки носу, видалені поліпи. На його думку операції пройшли нормально, без будь яких ускладнень, а тому після її завершення потерпілий був доставлений у післяопераційну палату ЛОР відділення. В після операційний період було встановлено, що внаслідок оперативного втручання був сталося руйнування стінки лівої орбіти з ушкодженням лівого зорового нерву, що призвело до повної втрати потерпілим зору на ліве око з опущенням верхньої повіки та асиметрії обличчя. Вважає, що причиною пошкодження зорового нерву є те, що під час операції він здійснивши інструментом захват поліпа тягнув його, а разом з ним міг рухатись і зоровий нерв, внаслідок чого він був пошкоджений орбітою ока. Він розумів наявність високого рівня ризик здійснення таких маніпуляцій у вказаній зоні, в якої безпосередньо перебував зоровий нерв, місце розташування якого ним візуально не визначалося, однак головне для нього було видалити поліпи та поліпшити стан пацієнта. Щодо обсягу оперативного втручання, проведення його в один етап та тактики проведення оперативного втручання, ним рішення приймалось одноособово, на підставі свого досвіду, стану пацієнта, даних передопераційних обстежень пацієнта, відповідного протоколу проведення подібних операцій.

Перед проведенням оперативного втручання, він повідомив потерпілого про великий обсяг оперативного втручання та можливі ускладнень, так як таке втручання становить відповідні складності та ризики, однак щодо вірогідності пошкодження зорового нерва потерпілого не повідомляв, з міркувань запобігання психологічного травмування пацієнта.

Він діяв у відповідності до протоколів для проведення таких оперативних втручань, кісткова ложка ним не застосовувалась. Вважає, що ті тяжкі наслідки, які утворились у потерпілого, є наслідком складного перебігу захворювання. Наголошує на тому, що жодним чином він не допускав лікарської помилки та не припускався порушень при проведенні хірургічного втручання потерпілому, а тому свою провину у вчиненні зазначеного злочину та заявлений цивільний позов не визнає, однак шкодує щодо наслідків такого втручання.

Незважаючи на не визнання підсудним ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що

тривалий час в нього були проблеми з диханням носа. З метою позбавитись проблем зі здоров`ям, він звернувся до лікаря ОСОБА_5 , який порекомендував провести оперативне втручання - двобічну гаймороетмоідотомію з видаленням поліпів та виправленням переділки носу. За рекомендацією ОСОБА_5 він здав необхідні аналізи та пройшов відповідні обстеження. Перед проведенням операції ОСОБА_5 не попереджав його щодо можливості серйозних ускладнень, наслідком яких може бути пошкодження зорового нерву з безповоротною втратою зору, при наявності такого попередження, він би відмовився від оперативного втручання. 24.05.2018 операція була проведене підсудним ОСОБА_5 в умовах КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ). Коли він прокинувся в післяопераційної палаті після наркозу, то встановив, що ліве око не бачить, про що повідомив ОСОБА_5 . В подальшому, проведеними дослідженнями було встановлено, що під час проведення операції ОСОБА_5 пошкодив лівий зоровий нерв, що призвело до повної втрати ним зору на ліве око та повним опущенням верхньої повіки. У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не професійно та неналежно було проведено хірургічне втручання, з метою виправлення допущенних ним помилок, він змушений був неодноразово повторно робити операції для виправлення заподіяних підсудним негативних наслідків, які настали у зв`язку з дефектом надання медичної допомоги. Внаслідок дій підсудного він втратив частину працездатності, став інвалідом 3 групи, постійно відчуває дискомфорт, що позбавляє його можливості в повній мірі жити звичайним життям. Зазначене впливає на його емоційний та психічний стан, посилює моральні та фізичні страждання, так як наслідки проведеної підсудним невдалої операції є невідворотними, та такими, що призвели до тяжких наслідків для його здоров`я. Він вимушений витрачати кошти для нівелювання наслідків протиправних дій підсудного, а саме шляхом проведення повторних операцій. Вважає, що матеріальна та моральна шкода йому була заподіяна сумісними діями як підсудного ОСОБА_5 , так і КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), з яким підсудний ОСОБА_16 під час виконання операції, перебував у трудових відносинах. А тому просив задовольнити цивільний позов, стягнути з ОСОБА_5 та КНП ХОР «Харківська клінічна лікарня», солідарно, на його користь спричинену матеріальну шкоду у сумі 429589,91 гривен та моральну шкоду у сумі 544000 гривен.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 щодо обставин проведення її чоловіку ОСОБА_10 підсудним ОСОБА_5 оперативного втручання з приводу видалення поліпів та подій, які передували та відбулися 24.05.2018 в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ) дала показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_17 наголошувала на тому, що саме внаслідок дій підсудного ОСОБА_5 її чоловік позбавився зору на ліве око, у зв`язку з чим він вимушений продовжувати лікуватися, робити повторні операції, що завдає йому фізичних та моральних страждань.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , яка на час зазначених подій працювала операційною сестрою ЛОР відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), підтвердила факт проведення підсудним ОСОБА_5 в травні 2018 року оперативного втручання з приводу видалення поліпів потерпілому ОСОБА_10 . При цьому наголосила, що при проведенні потерпілому операції вона приймала участь в якості операційної сестри та виконувала розпорядження ОСОБА_5 . Безпосереднє оперативне втручання здійснював ОСОБА_5 , він же і керував ходом операції, вказівки якого виконували всі члени операційної бригади. Операція була складною, з великим обсягом втручання. Згодом її стало відомо, що внаслідок оперативного втручання потерпілому був пошкоджений зоровий нерв.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , яка на час зазначених подій працювала лікарем - анестезіологом КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), підтвердила факт проведення підсудним ОСОБА_5 в травні 2018 року оперативного втручання з приводу видалення поліпів потерпілому ОСОБА_10 . При цьому наголосила, що при проведенні потерпілому операції вона приймала участь в якості лікаря анестезіолога та виконувала розпорядження ОСОБА_5 . Безпосереднє оперативне втручання здійснював ОСОБА_5 , він же і керував ходом операції, вказівки якого виконували всі члени операційної бригади. Операція була складною, з великим обсягом втручання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , яка на час зазначених подій працювала лікарем отоларингологом КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), підтвердила факт проведення підсудним ОСОБА_5 в травні 2018 року оперативного втручання з приводу видалення поліпів потерпілому ОСОБА_10 . При цьому наголосила, що при проведенні потерпілому операції вона приймала участь в якості лікаря асистента та виконувала розпорядження ОСОБА_5 . Безпосереднє оперативне втручання здійснював ОСОБА_5 , він же і керував ходом операції, вказівки якого виконували всі члени операційної бригади. Операція була складною, з великим обсягом втручання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який на час зазначених подій працював завідувач ЛОР відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), підтвердив факт проведення підсудним ОСОБА_5 в травні 2018 року оперативного втручання з приводу видалення поліпів потерпілому ОСОБА_10 . При цьому наголосив, що безпосередньо при проведенні потерпілому операції він присутній не був, а тому йому не відомо які дії безпосередньо виконував ОСОБА_5 під час проведення операції потерпілого, у зв`язку з чим, він як фахівець, не може зазначити чи були допущені ОСОБА_5 лікарські помилки при проведенні оперативного втручання. Після проведеної операції він, як завідувач ЛОР відділення, оглядав ОСОБА_10 у зв`язку з наявними ускладненнями його здоров`я, а також з залученням інших профільних спеціалістів, приймав участь в консиліумі щодо перевірки зазначеного випадку. Перевіркою було встановлено, що внаслідок оперативного втручання ОСОБА_5 був пошкоджений лівий зоровий нерв, що призвело до повної втрати потерпілим ОСОБА_10 зору на ліве око. Рішення щодо проведення оперативного втручання приймав безпосередньо ОСОБА_5 , протипоказань для такого втручання не було. При цьому при наявності та встановленні відповідних ризиків для здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 повинен був про це повідомити пацієнта, а також вправі був відмовитись від проведення в такому обсязі оперативного втручання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , яка на час зазначених подій працювала лікарем - офтальмологом КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ( на теперішній час КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» ), підтвердила факт проведення підсудним ОСОБА_5 в травні 2018 року оперативного втручання з приводу видалення поліпів потерпілому ОСОБА_10 . При цьому наголосив, що безпосередньо при проведенні потерпілому операції вона присутня не була, а тому її не відомо які дії безпосередньо виконував ОСОБА_5 під час проведення операції потерпілого. Після проведеної операції вона, як лікар-офтальмолог, оглядала ОСОБА_10 у зв`язку з наявними ускладненнями його здоров`я, а також з залученням інших профільних спеціалістів, приймала участь в консиліумі щодо перевірки зазначеного випадку. При обстеженні потерпілого ОСОБА_10 нею була встановлена атрофія лівого зорового нерва, що привело до втрати зору на ліве око. Причиною атрофії лівого зорового нерва є механічне пошкодження при оперативному втручанні. У зв`язку з плином часу вона вже не пам`ятає, обставин проведеної перевірки та її результати.

Також вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами :

- копією диплому Харківського медичного інституту серії ПВ № 710484 від 30.06.1987, відповідно до якої, підсудний ОСОБА_5 здобув освіту за спеціальністю «Лікувальна справа» та має кваліфікацію «Лікар». ( т. 2, а.с. 60 );

- копією наказу № 219-к від 05.10.1994, відповідно до якого підсудного ОСОБА_5 з 04.10.1994 було зараховано на посаду лікаря - отоларинголога ЛОР відділення (екстрена допомога) КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня». ( т. 2, а.с. 59 );

- копією посвідчення № НОМЕР_1 , відповідно до якого підсудному ОСОБА_5 з 03.06.2019 підтверджено Вищу кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Отоларингологія». ( т. 2, а.с. 61 );

- посадовою інструкцією лікаря ординатора вищої категорії ургентної допомоги оториноларингологічного відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», з якою підсудний ОСОБА_5 особисто був ознайомлений 27.03.2016 та наступною посадовою лікаря отоларинголога ургентного відділення голови та шиї КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», з якою підсудний ОСОБА_5 також особисто був ознайомлений, якими встановлені підсудному ОСОБА_5 , як лікарю отоларингологу, завдання, права, обов`язки, кваліфікаційні вимоги, рівень загальних та спеціальних знань та навичок, в тому числі обов`язок інформувати хворих про можливості ускладнення та їх потенційний ризик під час проведення оперативних втручань. Крім того, зазначено перелік захворювань, наявність яких ОСОБА_5 був уповноважений діагностувати і проводити призначене ним лікування, в ому числі і щодо захворювань наявних у потерпілого ОСОБА_10 ( т. 2, а.с.а.с. 62-68, 102-113 );

- довідкою № 22/1014 від 06.11.2018, наданою КНП ХОР «ОКЛ», відповідно до якої потерпілий ОСОБА_10 в період з 24.05.2018 по 08.06.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», з діагнозом : Хронічний поліпозний пансинусит (гайморит, етомоідит, сфеноідит); скривлення носової перетинки з порушенням функції носового дихання; бронхіальна астма; інтраопераційне пошкодження зорового нерва ліворуч. ( т. 2, а.с. 131 );

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2018 відповідно до якого в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» було вилучено медичну документацію потерпілого ОСОБА_10 , яка стосується надання йому медичної допомоги підсудним ОСОБА_5 ( т. 2, а.с.а.с. 87-90, 91-92 );

- протоколом огляду документів від 18.10.2018, відповідно до якого була оглянута надана ІНФОРМАЦІЯ_2 картка дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_10 ( т. 2, а.с.а.с. 70-71 );

- карткою дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_10 , проведеного лікарняною комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.04.2017, відповідно до якої за наслідками медичного огляду та досліджень, комісією лікарів у потерпілого ОСОБА_10 не встановлено будь яких захворювань, зокрема органів зору та ЛОР. ( т. 2, а.с.а.с. 72-73 );

- довідкою про результати службової перевірки, проведеної клініко експертною комісією, створеною наказом Управління охорони здоров`я ХОДА від 22.11.2018 за фактом надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 в умовах стаціонару ЛОР відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», яка проводилася за скаргою потерпілого ОСОБА_10 від 31.05.2018 поданою до управління охорони здоров`я ХОДА, відповідно до якої комісією було встановлено, що ОСОБА_10 звернувся до лікаря КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК» ОСОБА_5 , зі скаргою на ускладнення носового дихання, який йому поставив діагноз: хронічний двосторонній поліпозний пансинусит та викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. 24.05.2018 лікарем ОСОБА_23 було здійснено оперативне втручання гайморо-етмоїдотомія по Рудакову зправа і зліва, поліпотомія носа зправа і зліва потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок якого потерпілому було заподіяно пневмоцефалію правої лобної локалізації та порушення цілісності лівого зорового нерву, внаслідок чого останній втратив зір на ліве око. ( т. 2, а.с.а.с. 76, 93-98 );

- даними, які містяться в протоколі спіральної КТ головного мозку та орбіт ХОКЛ «Відділення променевої діагностики (діагностичний центр)» від 25.02.2018, відповідно до якого внаслідок проведеного підсудним ОСОБА_5 оперативного втручання у потерпілого ОСОБА_10 не виключається наявність пневмоцефалії правої лобної області та порушення цілісності лівого зорового нерву. ( т. 2, а.с. 76-об );

- даними, які містяться в дослідженні МРТ головного мозку «Центр променевої діагностики» від 08.06.2018, відповідно до якого внаслідок проведеного підсудним ОСОБА_5 оперативного втручання у потерпілого ОСОБА_10 виявлена наявність МР - картина пошкодження лівого зорового нерву, пошкодження м`язів очниці зліва, осередкова поразка головного мозку, резидуального характеру, легка зовнішня гідроцефалія, пансинусит. ( т. 2, а.с. 77-об );

- даними, які містяться в епікрізі (виписка) в медичної картці стаціонарного хворого відділення ЛОР КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК» № 4.3292, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_10 в період з 24.05.2018 по 11.06.2018 перебував на стаціонарному лікування в зазначеному лікарняному закладі, у зв`язку з проведеним підсудним ОСОБА_5 оперативним втручанням, внаслідок якого, потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : атрофія лівобічного зорового нерва, ураження окорухового та відвідного нервів внаслідок операційної інтраорбітальної травми. ( т. 2, а.с.а.с. 78-79 );

- даними, які містяться в епікрізі (виписка) в медичної картці стаціонарного хворого КНП «МКЛ № 14 ім. проф. Л.Л.Гіршмана» ХМР № 6764, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_10 в період з 02.07.2018 по 10.07.2018 перебував на стаціонарному лікування в зазначеному лікарняному закладі, у зв`язку з проведеним підсудним ОСОБА_5 оперативним втручанням, внаслідок якого, потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : атрофія зорового нерва, дефект медіальної стінки орбіти, синдром верхньоочноямкової щілини зліва, внаслідок сентопластики, гайморотомії, етмоідотомії. ( т. 1, а.с. 29 ).

- даними, які містяться в дослідженнях КТ обстежень та медичних висновках Інституту очних хвороб та тканинної терапії імені В.П.Філатова, в яковому в період з 12.06.2018 по 22.06.2018, з 12.11.2018 по 21.11.2018, з 22.04.2019 по 30.04.2019, з 02.10.2019 по 11.10.2019, перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до яких у зв`язку з проведеним підсудним ОСОБА_5 оперативним втручанням, у потерпілого виявлено КТ-картина : помірного потовщення окорухових м`язів OD/OS, травматичного ушкодження зорового нерву OS, стану після оперативного лікування (гайморотомія), хронічного пансинусита. ( т. 1, а.с.а.с. 19, 20, 21, 22; т. 2, а.с.а.с. 80, 80-об, 81-82 );

- технологічною картою операції на верхнешелепних синусах по Рудакову, адаптованими до роботи КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК», в якої вказаний алгоритм дій лікаря та іншого персоналу при зазначеному оперативному втручанні, при цьому зазначено, що всі патологічні утворення поліпозно чи фіброзно змінена слизова, грануляції, кісти чи холестеатомні (міцетомні) утворення видаляються за допомогою кісткових конхотомов, кісткової ложечки чи відсмоктування щадячи орбітальну стінку. ( т. 2, а.с. 99 );

- технологічними картками операцій поліпетмоідотомія та септопластика, адаптованими до роботи КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК», в яких вказаний алгоритм дій лікаря та іншого персоналу при зазначених оперативних втручаннях та послідовність проведення оперативних втручань. ( т. 2, а.с.а.с. 100. 101 );

- локальними протоколами стаціонарної медичної допомоги, адаптованими до роботи КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК» від 2017 року : «Для лікування осіб з хронічним гайморитом»; «Для лікування осіб з поліпозним риносинуситом»; «Для лікування осіб зі скривленням носової перетинки»; «Надання медичної допомоги хворим зі скривленням носової перетинки», а також маршрутами пацієнтів з вказаними захворюваннями, в яких викладений алгоритм дій лікаря щодо діагностування вказаних захворювань та здійснення інших медичних дій, в тому числі і показники щодо проведення оперативних втручань. ( т. 2, а.с.а.с.а. 114-119, 120-124. 125, 126-127, 128-130 );

- довідкою № 01-13/1172 від 05.11.2018 наданої КЗОЗ «Обласний центр медико соціальної експертизи», відповідно до якої за результатами огляду потерпілого ОСОБА_10 26.07.2018, міжрайонною спеціалізованою офтальмологічною МСЕК останньому була встановлена третя група інвалідності по зору, без терміну переогляду із діагнозом : Атрофія зорового нерва. Дефекти медіальної стінки орбіти. Синдром верхньоочноямкової щілини ліворуч. Стан після септопластики, гайморотомії і етмоідотомії. ( т. 2, а.с. 133 );

- висновком комісійної судово медичної експертизи № 267 від 12.04.2019, відповідно до якого при комісійному судово медичному дослідженні медичної документації потерпілого ОСОБА_10 встановлено наступне :

- 15.05.2018 потерпілий ОСОБА_10 звернувся до лікаря отоларингологічного відділення КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня-центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_5 , зі скаргою на ускладнення носового дихання, де йому був поставлений діагноз: хронічний поліпозний пансинусит та викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. 24.05.2018 лікар ОСОБА_23 зробив йому планову операцію, в результаті проведення якої він втратив зір на ліве око. На стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні знаходився в період часу з 24.05.2018 по 11.06.2018. При виписці встановлений діагноз : «стан після двобічної гаймороетмоідотомії, пневмоцефалія правої лобної локалізації, порушення цілісності лівого зорового нерву». Після вищезазначеної операції, в результаті якої ОСОБА_10 втратив зір, останній 12.06.2018 звернувся за медичною допомогою до Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Академії НАМНУ, з діагнозом: «Атрофія зорового нерва, дефект внутрішньої стінки орбіти. Стан після септопластики, гайморотомії, етмоідотомії». З 02.07.2018 по 10.07.2018 ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні в Харківської міської клінічної лікарні № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана, з діагнозом: «Атрофія зорового нерва, дефект медіальної стінки орбіти, синдром верхньоочноямкової щілини зліва (після септопластики, гайморотомії, етмоідотомії)». На час проведення експертних досліджень у ОСОБА_10 наявний діагноз : Праве око здорове. Ліве око - Атрофія зорового нерва, гострота зору 0. Тетраплегія. Стан після репозиції прямих м`язів очного яблука. Повний птоз верхньої повіки. За висновком НДІ ім. Філатова - відсутність медіальної стінки орбіти зліва. Вказаний стан виник у ОСОБА_10 після операції: «септопластики, гайморотомії, етмоідотомії по Рудакову» виконаної 24.052018 у КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК»;

- згідно п.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - порушення анатомічної цілості тканин та органів при медичних маніпуляціях, може розглядатися у якості тілесних ушкоджень у випадку встановлення факту неналежного надання медичної допомоги;

- діагноз потерпілому ОСОБА_10 був установлений правильно на кожному етапі надання медичної допомоги, обстеження ОСОБА_10 в умовах лікувальної установи КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМДМК», виконано у повному обсязі з огляду на наявність хронічних захворювань, а саме: хронічний двохсторонній поліпозний пансинусіт, викривлення носової перетинки з порушенням функції носового дихання, що підтверджується даними на КТ ППН № 112520 від 10.05.2018 - хронічний поліпоїд ний - пансинусит, викривлення носової перетинки, дегенеративні зміни кісткових структур (атрофія від тиску). Діагноз встановлений правильно, все обстеження в передопераційному періоді проведено у повному обсязі;

- дані об`єктивного обстеження та відсутність протипоказань щодо проведення хірургічної операції, є показанням до оперативного втручання, яке було проведено ОСОБА_10 24.05.2018, а саме : септопластика, двохстороння поліпогаймороетмоідотомія. Однак, в ході оперативного втручання була допущена технічна помилка (механічне пошкодження кісткових структур, які були дегенеративно змінені (атрофія від тиску) поліпоїдним розростанням в зв`язку з тривалістю захворювання, що призвело до руйнування нижньо- медіальної стінки лівої орбіти, розриву зорового нерва. Після чого, у зв`язку з ускладненням, що виникло в післяопераційному періоді, було проведено ОСОБА_10 повне обстеження та лікування;

- пошкодження кісткових структур у потерпілого ОСОБА_10 під час оперативного втручання відбулося внаслідок того, що вони були дегенеративно змінені (атрофія від тиску) поліпоїдним розростанням в зв`язку з тривалістю захворювання, що призвело до руйнування нижньо-медіальної стінки лівої орбіти, розриву зорового нерва, що було обумовлено характером та особливостями захворювання;

- пошкодження зорового нерва лівого ока гр. ОСОБА_10 є підставою для визнання інвалідності;

- методика і тактика оперативного втручання потерпілому ОСОБА_10 була обрана правильно, а саме : операція септопластика, двохстороння поліпогаймороетмоідотомія проведена правильно. Всі діагностичні маніпуляції і операції були проведені своєчасно та правильно, медична допомога ОСОБА_10 надана у повному обсязі на всіх етапах. Наукова методика, що застосовувалася при лікування ОСОБА_10 , обґрунтована.

- проведення хірургічної операції - септопластика, двостороння полипогаймороєтмоідотомія перебуває в опосередкованому причинному зв`язку з пошкодженням зорового нерва лівого очного яблука ОСОБА_10 з причини пошкодження кісткових структур у хворого під час оперативного втручання, яке відбулося внаслідок того, що вони були дегенеративно змінені (атрофія від тиску) поліпоїдним розростанням в зв`язку з тривалістю захворювання, що призвело до руйнування нижньо - медіальної стінки лівої орбіти, розриву зорового нерва, а тому основним у несприятливому перебігу захворювання став характер та особливості самого захворювання;

- згідно п. 1.3 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - порушення анатомічної цілості тканин та органів при медичних маніпуляціях, може розглядатися у якості тілесних ушкоджень у випадку встановлення факту неналежного надання медичної допомоги. У даному випадку ознак «неналежного надання медичної допомоги» у діях медичного персоналу, що надавав медичну допомогу ОСОБА_10 на усіх етапах, експертна комісія не вбачає, тому відповідні патологічні зміни не можуть бути кваліфіковані як тілесні ушкодження. ( т. 1, а.с.а.с. 204-239 );

Суд не приймає до уваги висновок зазначеної експертизи в частині не встановлення в діях підсудного ОСОБА_5 ознак неналежного надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження, та відповідного причинно - наслідкового зв`язку, між діями ОСОБА_5 та наслідками таких дій для потерпілого ОСОБА_10 , так як остання є неповною, однобокою, суперечливою, експертні висновки не відповідають наданої на дослідження медичної документації ОСОБА_10 , експертиза була проведена за медичними документами, без обстеження експертною комісією потерпілого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим не надала обґрунтованих та конкретних висновків щодо постановлених питань на експертне дослідження, а тому, в зазначеній частині експертний висновок є непослідовний та суперечливим.

З метою усунення протиріч та суперечливостей, які містяться у зазначеному висновку за результатами експертного дослідження, отримання не оціночних та вірогідних, а конкретних відповідей на поставлені питання, усунення сумнівів у правильності експертного висновку, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю, по кримінальному провадженню була призначена та проведена повторна комісійна судово - медична експертиза, відповідно до висновку якої за № 031-110-2019 від 31.01.2020 при повторному комісійному судово медичному дослідженні медичної документації потерпілого ОСОБА_10 , а також безпосередньо обстеженні експертною комісією потерпілого ОСОБА_10 встановлено наступне :

- при госпіталізації до КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» м. Харкова 24.05.2018 ОСОБА_10 діагноз : «Хронічний двобічний полипозний пансинусіт. Викривлення носової переділки з порушенням (відсутністю) носового дихання», було встановлено правильно, що підтверджується даними анамнезу захворювання, об`єктивного огляду та даними КТ-дослідження придаткових пазух носу від 10.05.2018;

- враховуючи встановлений діагноз, обстеження та лікування ОСОБА_10 було проведене в достатньому обсязі, включно огляд офтальмолога та невролога в ранньому післяопераційному періоді. Для лікування вищенаведеної патології ОСОБА_10 було застосовано хірургічне лікування у вигляді двобічної гаймороетмоідотомії з поліпотомією та підслизової резекції переділки носу (сентопластики), що відповідає стандартам надання медичної допомоги, яке не було протипоказано ОСОБА_10 , всі діагностичні маніпуляції та операції були проведені своєчасно, лікування останнього було обґрунтованим;

- комп`ютерно томогрофічні данні, які б свідчили про наявність у ОСОБА_10 розповсюдження поліпоїдного розростання у кісткову тканину придаткових пазух носу, у експертної комісії відсутні;

- згідно протоколу КТ-дослідження придаткових пазух носу від 10.05.2018 ОСОБА_10 , визначається нерівномірне витончення стінок верхнещелепних пазух, ячійок решітчастого лабіринту, кісткової стінки носової кістки (атрофія від тиснення), як прояв хронічного процесу. Ступінь такого витончення встановлюється під час оперативного втручання при дотиці тупою стороною інструменту до стінки пазухи;

- ОСОБА_10 з приводу наявної патології та встановленого діагнозу, а саме :

хронічний двобічний поліпозний пансинусіт, викривлення носової переділки з порушенням носового дихання, 24.05.2018 були проведені оперативні втручання : септопластика; гайморо-етмоідотомія за Рудаковим справа, поліпотомія носу справа; гайморо-етмоідотомія за Рудаковим зліва, поліпотомія носу зліва. Під час вказаних оперативних втручань були допущені наступні дефекти в наданні медичної допомоги ОСОБА_10 :

а) руйнування нижньо-медіальної стінки лівої орбіти з ушкодженням лівого зорового нерву та окорухових м`язів лівого ока, що призвело до повної втрати зору на ліве повним птозом (опущенням) верхнього повіка - дефект в наданні медичної допомоги - дія, яка показана, але виконана невірно (що підтверджується клінічними даними та даними додаткових методів дослідження в динаміці (як до оперативного втручання так і після нього) - КТ орбіт та придаткових пазух носу від 10.05.2018 та 24.05.2018, СКТ орбіт та головного мозку від 25.05.2018, КТ від 20.05.2018. МРТ головного мозку від 08.06.2018, КТ орбіт та придаткових пазух носу від 13,06,2018;

- зазначений дефект в наданні медичної допомоги відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм стійкої втрати загальної працездатності, як такий, що призвів до стійкої втрати загальної працездатності більш ніж на одну третину 55 % у відповідності до ст.ст. 15-а, 24 «Таблиці відсотків втрати загальної працездатності в результаті різноманітних травм…» Інструкція № 2 Міністерства фінансів СРСР від 08.01.1986 про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи;

б) руйнування кісток, що входять до основи черепу, яке призвело до пневмоцефалії в лобно - тім`яній ділянці справа - дефект в наданні медичної допомоги - дія, яка показана, але виконана невірно (що підтверджується даними додаткових методів дослідження в динаміці (як до оперативного втручання так і після нього) - КТ орбіт та придаткових пазух носу від 10.05.2018 та 24.05.2018, СКТ орбіт та головного мозку від 25.05.2018. Зазначений дефект в наданні медичної допомоги відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя;

- вказані наявні у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, утворилися 24.05.2018 при проведенні оперативних втручань;

- обрана методика оперативного втручання відповідала наявній у ОСОБА_10 патології ЛОР-органів;

- при проведенні оперативних втручань ОСОБА_10 , були припущені вищезазначені дефекти в наданні медичної допомоги дії, які були показані, але виконані невірно, що і стало причиною втрати зору на ліве око та наявності повітря в порожнині черепу (пневмоцефалія) та які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку (дефект в наданні медичної допомоги - руйнування нижньо-медіальної стінки лівої орбіти з ушкодженням лівого зорового нерву та окорухових м`язів лівого ока, що призвело до повної втрати зору на ліве повним птозом (опущенням) верхнього повіка) із ушкодженням зорового нерву лівого очного яблука;

- враховуючи дані комп`ютерного дослідження придаткових пазух носу, орбіт та головного мозку в динаміці (як до проведення оперативних втручань 24.05.2018 так і у наступному), експертна комісія не бачить інших причин ушкодження нервово- судинного пучка лівого ока, окрім технічно невірно проведеного оперативного втручання, яке знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із втратою зору;

- в даному випадку, взагалі, не можна вести мову про «несприятливий перебіг захворювання/патологічного процесу»: дефекти в наданні хірургічної медичної допомоги з приводу «захворювання/патологічного процесу» ЛОР-органів, є причиною виникнення зовсім інших травматичних патологій ушкодження зорового нерву, проникаючого поранення черепу.

- при появі параорбітальних крововиливів під час проведення операції лікуючий хірург повинен був викликати спеціалістів в галузі офтальмології та неврології ( з метою уточнення причини виникнення крововиливів та порушення зору), призначити комп`ютерне дослідження орбіт та придаткових пазух носу, розпочати дегідратаційну, антибактеріальну та судинну терапію, що і було зроблено.

- всі модіфікації операції гайморогомії та етмоідотомії передбачають при наближенні до орбіти та меж передньої черепної ямки маніпулювання тупою частиною інструменту (кісткової ложки), повернутою до стінок орбіти для унеможливлення травмування кісткових структур черепу: загальне контактування інструменту з кістковими структурами, різниця їх опору з опором не кісткових структур, тактильно відчувається особистою рукою хірурга. В даному випадку після травмування кісткових структур з ушкодженням зорового нерву вже неможливо було запобігти «зупинки та зниження впливу ускладнення, які настали відповідно до стану здоров`я ОСОБА_10 ». ( Т. 2, а.с.а.с. 1-56 );

Вказаним висновком повторної комісійної судово - медичної експертизи № 031-110-2019 від 31.01.2020, на підставі дослідження медичної документації потерпілого ОСОБА_10 та безпосереднього обстеження експертною комісією потерпілого ОСОБА_10 , були усунені протиріччя та суперечливості, які містяться у попередньому висновку комісійної судово - медичної експертизи № 267 від 12.04.2019, експертні висновки є конкретними відповідями на поставлені для експертного дослідження питання, відповідним чином обґрунтовані, мотивовані та відповідають встановленим в ході експертного дослідження обставинам заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Крім того, зазначений висновок повторної комісійної судово - медичної експертизи № 031-110-2019 від 31.01.2020 свідчить про, те що експертиза була проведена на підставі відповідної ухвали слідчого судді в межах проведення досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню. При цьому комісією експертів у своєму висновку посвідченому своїми підписами, зазначено щодо ознайомлення зі своїми правами та обов`язками та попередженням про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Згідно до приписів ст. 101 ч. 1 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Зазначеним висновком за результатами проведеної повторної комісійної судово - медичної експертизи № 031-110-2019 від 31.01.2020 судово медичних досліджень у відношенні потерпілого ОСОБА_10 зокрема встановлено механізм, локалізацію та тяжкість заподіяних потерпілої тілесних ушкоджень, припущення підсудним ОСОБА_5 зазначених в експертному висновку дефектів в наданні медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 - дії, які були показані, але виконані невірно, що і стало причиною втрати зору на ліве око та наявності повітря в порожнині черепу (пневмоцефалія) та які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку (дефект в наданні медичної допомоги - руйнування нижньо-медіальної стінки лівої орбіти з ушкодженням лівого зорового нерву та окорухових м`язів лівого ока, що призвело до повної втрати зору на ліве повним птозом (опущенням) верхнього повіка) із ушкодженням зорового нерву лівого очного яблука.

Вказаний експертний висновок належним чином обґрунтований, є повним та об`єктивним, будь яких суперечностей та ймовірностей не має, в повній мірі узгоджується з наданими у судовому засіданнями показаннями потерпілого, свідків, та дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами, а тому у суду відсутні будь які сумніви в достовірності та правдивості зазначеного експертного висновку, у зв`язку з чим суд вважає, що при проведенні зазначених експертних досліджень комісія судово медичний експертів діяла в межах своєї компетенції та повноважень з урахуванням вимог Інструкцій «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» «Про проведення судово медичної експертизи», КПК України та інших нормативно правових актів.
При таких обставинах, суд не встановлено будь - яких порушень щодо порядку проведення зазначеної повторної комісійної судово - медичної експертизи, які б свідчили про наявність підстав для визнання її недопустимим доказом на що наголошує сторона захисту.
У зв`язку з чим суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на надану нею письмову рецензію щодо висновку повторної комісійної судово - медичної експертизи № 031-110-2019 від 31.01.2020, складену на звернення сторони захисту, Харківською медичною академією післядипломної освіти кафедри судово медичної експертизи № 20/20 від 22.07.2020, в частині того, що зазначений експертний висновок було складено з відповідними порушеннями приписів КПК України та інших нормативних актів, регламентуючих порядок призначення та проведення відповідних експертних досліджень, так як у судовому засіданні не встановлено будь яких суттєвих порушень приписів КРК України та інших нормативних актів, які б свідчили про необ`єктивність, неповноту та упередження експ5ертного дослідження, чи щодо некомпетентності експертної комісії, якою були проведені експертні дослідження. ( т. 1, а.с.а.с. 104-107 ).

Крім того, суд зазначає, що зазначена рецензія, відповідно до приписів ст. 84 КПК України, не доказом в кримінальному провадженні, чи процесуальним джерелом доказів, а тому не підлягає урахуванню та не є безумовною підставою для спростування вищезазначеного експертного висновку.

Суд також не приймає до уваги твердження сторони захисту щодо неспроможності висновку повторної комісійної судово - медичної експертизи № 031-110-2019 від 31.01.2020 в частині необхідності застосування при оперативному втручанні, виконаному підсудним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 кісткової ложки, так як на переконання сторони захисту кісткова ложко під час проведення таких оперативних втручань, на теперішній час не використовується, так як зазначене твердження носить суб`єктивний характер та суперечить дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема, технологічної карти операції на верхнешелепних синусах по Рудакову, адаптованими до роботи КЗОЗ «ОКЛЦЕМДМК», в якої вказаний алгоритм дій лікаря та іншого персоналу при зазначеному оперативному втручанні, при цьому зазначено, що всі патологічні утворення поліпозно чи фіброзно змінена слизова, грануляції, кісти чи холестеатомні (міцетомні) утворення видаляються за допомогою кісткових конхотомов, кісткової ложечки чи відсмоктування щадячи орбітальну стінку. ( т. 2, а.с. 99 ).

Судом зазначається, що неналежне виконання професійних обов`язків має місце у тому разі, коли медичний працівник виконує свої обов`язки не у повному обсязі, недбало, поверхово, не так, як цього вимагають інтереси його професійної діяльності.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 140 КК України має бланкетний характер, у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу і які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено винним. При цьому необхідно враховувати. що встановлення діагнозу та вибір конкретного способу і методу лікування залежать від багатьох чинників, зокрема індивідуальних особливостей організму хворого, досягнень медичної науки і досвіду лікувальної діяльності, а тому не можуть бути заздалегідь і повністю регламентовані нормативними актами у сфері охорони здоров`я. Особою, винною у вчиненні цього злочину, можуть бути порушені правила як нормативного, так і деонтологічного (професійного) характеру.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України є настання тяжких наслідків для хворого. До таких наслідків слід відносити смерть, тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, інвалідність або інше ускладнення хвороби. Між діянням і зазначеними наслідками повинен бути встановлений причинний зв`язок.

Тяжким наслідком неналежного виконання підсудним ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків стало заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та стійкої втрати загальної працездатності, внаслідок яких потерпілого було визнано інвалідом 3 групи.

Прямий причинно-наслідковий зв`язок між неналежним виконанням підсудним ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків і тяжким наслідком, а саме : заподіянням потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та стійкої втрати загальної працездатності, встановлений у судовому засіданні та підтверджується дослідженими вищезазначеними доказами, зокрема висновком повторної комісійної судово - медична експертизи за № 031-110-2019 від 31.01.2020, яким безумовно та одностайно встановлений прямий причинно-наслідковий зв`язок між неналежним виконанням підсудним ОСОБА_5 своїх професійних обов`язків і як результатом таких дій спричинення тяжких наслідків для потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому суд зауважує, що саме в результаті проведення відповідних експертних досліджень, встановлюється причинний зв`язок між діяннями обвинуваченої особи та наслідками, що настали при кваліфікації діяння, вчинення якого інкримінується підсудному ОСОБА_5 .

Суб`єктивна сторона інкримінованого підсудному ОСОБА_5 кримінального правопорушення характеризується несумлінним ставленням підсудного до виконання, покладених на нього обов`язків, що спричинило потерпілому ОСОБА_10 тяжкі наслідки і проявляється у тому, що ОСОБА_5 не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча, враховуючи рівень своєї освіти, професійної кваліфікації та професійного досвіду, повинен був і міг їх передбачити, а натомість допустив самовпевненість та неуважність.

Суд, дослідивши надані сторонами кримінального провадження та потерпілим докази, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України підтверджується аналізом вище приведених належних, допустимих та достовірних доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.
А тому суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_5 з приводу того, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину внаслідок вчинення якого потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення покарання за скоєне.

Сукупність наведених та досліджених у судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудного ОСОБА_5 за ст. 140 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно, так як він своїми необережними діями вчинив неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

При визначенні підсудному ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, працює, за місцем праці характеризується з позитивної сторони, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має міцні сімейні та соціальні зв`язки. ( т. 2, а.с.а.с. 135, 168-170, 171, 172, 173, 174-175 ).

Обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст. 140 ч. 1 КК України.

При цьому суд враховує приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та приймає до уваги дані, що характеризують особу підсудного ОСОБА_5 , відсутність обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання, відношення ОСОБА_5 до скоєного кримінального правопорушення, який вину не визнав, не вжив заходів для добровільного відшкодування потерпілому завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, наявність міцних соціальних та сімейних зв`язків, позитивну характеристику за місцем праці, першу судимість.

Крім того, суд враховує, що з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме з 24.05.2018 та по день судового розгляду зазначеного кримінального провадження, дані про вчинення підсудним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень відсутні.

Зазначене свідчить про те, що підсудний ОСОБА_5 на протязі більш ніж чотирьох років демонструє стабільну правослухняну поведінку у суспільстві, а відтак не може вважатись настільки суспільно небезпечним, що потребує реального відбування покарання.

При таких обставинах, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства з застосуванням до нього міри покарання у виді позбавлення права займатись лікарською діяльністю на відповідний строк, у межах санкції ч. 1 ст. 140 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Між тим, у судовому засіданні встановлено, що протиправне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 140 ч. 1 КК України вчинене підсудним ОСОБА_5 24 травня 2018 року.

Кримінальним кодексом України за вчинення інкримінованого підсудному ОСОБА_5 протиправного діяння, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, передбачено альтернативне кримінальне покарання, а саме : позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк, що відповідно до приписів ст. 12 КК України відноситься до кримінального правопорушення нетяжкого злочину.

Так, відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У судовому засіданні з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_5 після 24 травня 2018 року повторних кримінальних правопорушень не вчиняв, від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилявся.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 285 КПК України у разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

В такому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі приписів ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що підсудний ОСОБА_5 заперечує проти закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 140 КК України за нереабілітуючою обставиною, суд вважає за необхідне, з застосуванням приписів ч. 5 ст. 74 КК України, за вироком суду звільнити його від покарання з підстав, передбачених приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_5 на час судового провадження не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Потерпілим ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою протиправними діями підсудного ОСОБА_5 , заявлений цивільний позов в остаточно уточненому розмірі, відповідно, 429589 гривен 91 копійка у відшкодуванням матеріальної шкоди та 544000 гривен у відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий ОСОБА_10 просить стягнути на його користь, солідарно з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» та підсудного ОСОБА_10 , так як останній під час вчинення кримінального правопорушення, перебував з зазначеним лікарняним закладом у трудових відносинах та заподіяв шкоду у зв`язку з виконанням трудових відносин. ( т. 1, а.с.а.с. 13-15, 14-86, 197-199; т. 2, а.с.а.с. 195-196, 197-243, 244-245, 246-263 ).
На підтвердження своїх позовних вимог потерпілий ОСОБА_10 надав квитанції щодо витрат на придбання ліків, проходження медичних досліджень, транспортних витрат щодо придбання залізничних посадочних документів до м. Одеси, де йому надавалася медична допомога в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Академії НАМНУ в період 2018 2022 років та повернення до м. Харкова, послуг таксі, придбання в м. Одесі продуктів харчування.

Крім того, потерпілим ОСОБА_10 наданий суду перелік лікувально - діагностичних процедур з Першого медичного центру Тель-Авіва «Клініка Іхілов», проведення яких надається зазначеним лікарняним закладом щодо ушкоджень наявних у потерпілого ОСОБА_10 , можливий орієнтовний розмір яких, з урахуванням транспортних витрат на авіаперельоти, потерпілим визначений у загальній сумі 13 449 доларів США.

Також, потерпілий ОСОБА_10 зазначав, що внаслідок протиправних дій підсудного ОСОБА_5 йому була заподіяна моральна шкода, так як внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, він був визнаний інвалідом 3 групи, він пережив сильний стрес, негативні емоції та хвилювання, що потягли подальші тривалі душевні страждання через втрату можливості вести звичайний спосіб життя, необхідності прикладати додаткові зусилля для лікування заподіяних підсудним негативних наслідків для його здоров`я.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_16 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 не визнав, так як вважає, що будь яка шкода потерпілому ним заподіяна не була.

У судові засідання представники співвідповідача КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 не визнали та зазначали, що на їх думку в діях підсудного ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України, так як останній, як лікар КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», під час надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 діяв в межах своїх повноважень та під час проведення оперативного втручання не допустив невиконання чи неналежне виконання своїх професійних обов`язків.
Суд вважає зазначені позовні вимоги ОСОБА_10 обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню щодо їх розміру та лише в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з цивільного відповідача КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», а в частині стягнення зазначеної шкоди з підсудного ОСОБА_5 , як солідарного боржника, позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Приписами ч.ч. 1, 5ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_5 прийнятий на роботу лікарем оталарингологом ЛОР відділення (екстрена допомога) з 04.10.1994 до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», що підтверджується витягом з наказу №219-к від 05.10.1994 (т. 2 а.с. 59).

Відповідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною ним у справі 6-933цс16, Верховний Суд України визначив, що частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Також суд зауважує, що за приписами ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В той же час, як уже зазначалось, за приписами ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин, завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом встановлено, як наявність протиправної поведінки підсудного ОСОБА_5 , яка спричинила шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_10 так перебування ОСОБА_5 у трудових відносинах з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».

Згідно із п. 6 Постанови № 4 від 01.03.2013 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків на підставі трудового договору із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у порядку регресу за ст. 1191 ЦК. При цьому на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно. Таким чином фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових обов`язків на підставі трудового договору чи цивільно-правового договору, має право регресу до такого працівника, заподіювача такої шкоди, у розмірі виплаченого відшкодування.

Аналізуючи викладенні положення закону, суд дійшов висновку, що матеріальна та моральна шкода, завдана потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок дій лікаря отоларинголога підсудного ОСОБА_5 , повинна відшкодовуватись потерпілому ОСОБА_10 співвідповідачем КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», незалежно від вини, оскільки підсудний ОСОБА_5 на час заподіяння шкоди потерпілому ОСОБА_10 , перебував у трудових відносинах з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».

Вирішуючи розмір матеріальної шкоди, яку слід стягнути на користь ОСОБА_10 суд приймає до уваги надані потерпілим копії квитанції, відповідно до яких останнім купувались ліки, після здійснення лікування за наслідками проведеного підсудним ОСОБА_5 оперативного втручання з метою усунення негативних наслідків для його здоров`я, на загальну суму 31423 грн. (т. 1 а.с.а.с. 35-45; т. 2 а.с.а.с. 201, 211, 216-217).

Також, з наданих ОСОБА_10 доказів вбачається, що останній, для проведення відповідного лікування, вимушений був звертатись до медичних спеціалістів у Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова, який розташований в м. Одесі в той час як зареєстрованим місцем проживання потерпілого є м. Харків, отже останній витрачав кошти на проїзд до лікарні. Так, ОСОБА_10 надані посадочні документи: від 20.09.2019 на суму 571,13 грн., від 24.04.2019 на суму 1092,97 грн., від 18.03.2019 на суму 673,68 грн., від 03.10.2019 на суму 681,38 грн. від 29.10.2018 на суму 363,60 грн., від 12.05.2021 на суму 759,73 грн., від 01.06.2021 на суму 425,09 грн., від 24.02.2021 на суму 673,32 грн., від 26.01.2021 на суму 687,54 грн., від 31.12.2021 на суму 913,26 грн., від 12.01.2022 на суму 762,56 грн. (т. 1 а.с.а.с. 30 зворотня сторона, 31 зворотня сторона, 32, 33, 34; т. 2. а.с.а.с. 197, 199, 213, 220, 246, 248).

Отже, ОСОБА_10 витрачено кошти на проїзд до лікарні у місто Одеса на загальну суму 7604,26 грн., які підлягають стягненню з КНП ХОР «Обласна обласна клінічна лікарня».

В той час, ОСОБА_10 також заявлено вимогу про стягнення коштів, які були витрачені на проїзд його дружини ОСОБА_17 до міста Одеси у загальній сумі 7594,26 грн. (т. 1 а.с.а.с. 30, 31, 32 зворотня сторона, 33 зворотня сторона, 34 зворотня сторона; т. 2 а.с.а.с. 198, 200, 218, 219, 247, 248), разом з тим, зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки потерпілим не надано доказів того, що він потребував супроводу до лікарні, отже те, що дружина супроводжувала ОСОБА_10 було виключно бажанням самої ОСОБА_17 , у зв`язку з чим не підлягає стягненню з КНП ХОР «Обласна обласна клінічна лікарня» сума у розмірі 7594,26 грн.

У якості підтвердження матеріальних збитків потерпілим надано квитанцію №251053321 від 31.05.2021 на суму 800 грн. (перераховано 820 грн.), квитанцію № від 31.05.2021 на суму 1378 грн. (перераховано 1420 грн.), квитанція №32 від 25.02.2021 на суму 1649 грн., квитанція №84 від 22.02.2021 на суму 275 грн., квитанція без номеру та дати на суму 275 грн., квитанція № від 10.01.2022 на суму 275 грн. (перераховано 295,92 грн.), квитанція №68 від 10.01.2022 на суму 1338 грн., квитанція №67 від 10.01.2022 на суму 1000 грн., на загальну суму 7115,32, у зазначених квитанціях призначення платежу (одержувач коштів) вказано «Благодійних фонд ім. академіка В.П. Філатова» (т. 2 а.с.а.с. 201, 202, 214, 215, 217, 250, 255, 259, 260).

Зазначена сума не підлягає стягненню з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Отже, внесена потерпілим ОСОБА_10 сума цих коштів не відноситься до процесуальних витрат та не є завданою шкодою потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, а тому не підлягає до стягнення.

На підтвердження матеріальних збитків ОСОБА_24 надав роздруківки з інтернет сторінок, з яких вбачається, що замовлено поїздки у службах таксі 07.06.2021 на суму 71 грн., 30.05.2021 на суму 106 грн., 21.02.2021 на суму 104 грн., 24.02.2021 на суму 52 грн., 22.02.2021 на суму 51 грн., 24.02.2021 на суму 66 грн., 05.03.2021 на суму 104 грн., 04.03.2021 на суму 50 грн., на загальну суму 604 грн. (т. 2 а.с. а.с.209, 210, 233- 238). Проте, з вказаних роздруківок не можливо встановити хто саме був замовником послуг таксі, окрім того ОСОБА_24 не доведено в чому була необхідність пересуватись містом саме на таксі, а не громадськими видами транспорту.

Отже, сума у розмірі 604 грн. також не підлягає стягненню з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».

Також, у якості доказів матеріальної шкоди ОСОБА_24 надав роздруківки з сайтів продуктових магазинів, а саме від 31.05.2021 на суму 848,42 грн., від 31.05.2021 на суму 27,69 грн., від 02.06.2021 на суму 391,46 грн., від 04.06.2021 на суму 210,16 грн., від 06.06.2021 на суму 361,78 грн., від 27.02.2021 на суму 284,08 грн., від 01.03.2021 на суму 104,35 грн., від 28.02.2021 на суму 482,16 грн., від 01.03.2021 на суму 316,86 грн., від 22.02.2021 на суму 144,86 грн., від 26.02.2021 на суму 258,71 грн., від 24.02.2021 на суму 367,01 грн., від 03.03.2021 на суму 235,39 грн., від 02.03.2021 на суму 345 грн., від 25.02.2021 на суму 235,67 грн., від 22.02.2021 на суму 800,52 грн., від 23.02.2021 на суму 135,06 грн., від 10.01.2022 на суму 919,31 грн., від 10.01.2022 на суму 55,38 грн., від 11.01.2022 на суму 546,34 грн., від 12.01.2022 на суму 341,17 грн., від 13.01.2022 на суму 279,04 грн. від 14.01.2022 на суму 309,31 грн., від 15.01.2022 на суму 151,99 грн., від 17.01.2022 на суму 186,59 грн., на загальну суму 8338,51 грн. (т. 2 а.с.а.с. 203-204, 205, 206, 207, 208, 221, 222, 223, 225, 226, 227-233, 251,-258) .

Разом з тим, з наданих роздруківок не можливо встановити хто саме був покупцем продуктів, хто вживав куплені продукти. Окрім того, загальновідомим є факт, що вживання продуктів харчування необхідно будь - якій люди незалежно від того чи є вона потерпілим у кримінальному провадження, чи проходить курс лікування, перебуває за місцем своє постійної реєстрації чи у місті, де проходить лікування, отже купівля продуктів харчування була б необхідна ОСОБА_24 у будь-якому випадку, доказів того, що йому призначено спеціальну дієту у зв`язку з ушкодженнями, які йому спричинені підсудним , та він вимушенйи був придбати специфічні для цього продукти, ОСОБА_24 не надано.

Також витрати, у розмірі 13449 доларів США, на лікування у Першому медичному центрі Тель Авіва «Клінка Іхілова», де ОСОБА_10 надано перелік лікувально - діагностичних процедур, необхідних для проведення відновлення зорового нерву не підлягають стягненню, оскільки з наданого потерпілим розрахунку вбачається, що він носить орієнтовну вартість операції та виконаний на майбутнє, тобто оперативне втручання ОСОБА_10 , станом на день розгляду позову, не проводилось у клініці та будь - яких витрат у зазначеній клініці потерпілий не поніс (т. 1 а.с.а.с. 46-48).

Тобто, надана довідка містить орієнтований розрахунок та не свідчать про те, що саме ця сума буде витрачена на лікування або що ця сума взагалі буде витрачена потерпілим.

Отже, сума витрат на лікування у Першому медичному центрі Тель Авіва «Клінка Іхілова», які потерпілий ОСОБА_10 просить стягнути, ґрунтується на припущенні і не підтверджується відповідними документами.

При таких обставинах, на користь потерпілого ОСОБА_10 з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 39027 грн. 26 коп.

Що стосується, моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_10 обґрунтовує її тим, що останній переніс моральні страждання, порушено його звичайні життєві зв`язки з людьми, вимушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Відчуває себе особою з обмеженими можливостями. Все це заподіяло йому душевні страждання.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 зазначеної постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок вчиненого стосовно потерпілого ОСОБА_10 злочину, йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає в перенесених потерпілим душевних стражданнях, внаслідок заподіяних йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, перенесеними фізичними стражданнями внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, що виразилось у проходженні стаціонарного лікування, проведенні оперативних втручань. Дані обставини підтверджені висновком судово-медичної експертизи, медичною документацією відносно потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за завдання шкоди ушкодженням здоров`я необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, глибину душевних та психічних страждань потерпілого ОСОБА_10 .

При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості, та суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілого ОСОБА_10 в частині відшкодування моральної шкоди та розмір компенсації моральної шкоди визначає в сумі 200 000 грн., яка підлягає стягненню з КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», оскільки з вини працівника відповідача завдано моральну шкоду позивачу ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді позбавлення права займатись лікарською діяльністю на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 49 ч. 1 п. 2, 74 ч. 5 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного за ст. 140 ч. 1 КК України.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_5 на час судового провадження не обирався.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради « Обласна клінічна лікарня » на користь ОСОБА_10 : у відшкодування матеріальної шкоди 39027 гривен 26 копійок; у відшкодування моральної шкоди 200000 гривен, а всього в загальній сумі 239027 гривен 26 копійок.

В іншій частині у задоволені цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 , - відмовити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1