Провадження № 1-кс/686/3942/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_5 про повернення застави,

встановив:

09 травня 2022 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із заявою про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000197.

В обґрунтування заяви вказує, що 08.09.2017 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у відповідності до ст. 197, 199 КПК України має переглядатись не пізніше ніж за п`ять днів дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Заставу визначено у розмірі 400 000 тис. грн.

На виконання вищевказаної ухвали 12.09.2017 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області № 6581 в Держказначейська служба України в м. Київ нею було внесено вищевказану суму. Термін дії запобіжного заходу встановлено до 06 листопада 2017 р.

Вказує, що дія запобіжного заходу кореспондується із строком дії ухвали про обрання запобіжного заходу на досудовому розслідуванні, а квазіавтоматичне продовження запобіжного заходу не передбачено КПК України.

Просить винести рішення про повернення їй застави у розмірі 400 000 грн.

В судове засідання заявник не з`явилася. Про час та місце розгляду клопотання повідомлялася шляхом направлення судової повістки, яку ОСОБА_5 згідно рекомендованого повідомлення отримала 18.05.2022. Заяв стосовно поданого клопотання від заявника не надходило.

ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлялася шляхом направлення судової повістки.

За таких обставин, враховуючи відсутність застережень у процесуальному законодавстві про неможливість вирішення заяв такого роду за відсутності заявника та підозрюваного, а також відсутності будь-яких заяв про відмову від поданої заяви чи відкладення її розгляду, вважаю за можливе розглянути таку заяву за відсутності заявника та підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення заяви. Пояснив, що у кримінальному провадженні № 000031 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою суду від 08.09.2017 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 400 000 гривень. Після внесення визначеного судом розміру застави підозрюваний ОСОБА_6 був звільнений з-під варти та стосовно останнього фактично став діяти запобіжний захід у вигляді застави із визначеними ухвалою суду обов`язками. Станом на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст.290 КПК України. Рішень про скасування застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави чи його зміни на інший не ухвалювалося.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000031 від 18.06.2016 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст.189 КК України.

17.03.2021 прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_8 надано доручення старшому слідчому ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 про відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2017 року стосовно підозрюваного ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06.11.2017 року із можливістю внесення застави у розмірі 400 000 гривень. Також визначено, що у випадку внесення застави, у відповідності до положень ч.5 ст.193 КПК України на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з населеного пункту за місцем проживання - м. Хмельницький, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати за викликами до слідчого, прокурора, суду.

У подальшому ОСОБА_6 був звільнений з під-варти у зв`язку із внесенням визначеного судом розміру застави.

Оцінюючи аргумент заявниці про те, що дія запобіжного заходу кореспондується із строком дії ухвали про обрання запобіжного заходу на досудовому розслідуванні, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

Ч. 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не встановлено строку дії застави як запобіжного заходу та порядку його продовження.

Аналіз положень Кримінального процесуального кодексу України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження діють певний, визначений ухвалою суду або слідчого судді строк (ч. 6 ст. 181, ч. 7 ст. 194, ч. 1 ст. 197 КПК України,).

КПК України не містить положень про те, що інші запобіжні заходи, у тому числі і застава, мають обмежений строк дії.

Натомість, в силу ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, в даному випадку з часу внесення застави завтаводавцем ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави .

Натомість ч. 11 ст. 182 КПК України визначено, що підставою для повернення застави є припинення дії цього запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Отже, факт не продовження покладених на підозрюваного обов`язків не свідчить про автоматичне припинення дії самого запобіжного заходу.

В силу вимог ст. 368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Доказів того, що запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 припинив свою дію, заявником не надано. Із досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000031 убачається, що воно не закрито, станом на даний час у кримінальному провадженні виконуються вимоги ст.290 КПК України.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про повернення застави відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя