Справа № 991/4091/22
Провадження 1-кс/991/4110/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст. детектива ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 23.03.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 cт. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.09.2022 прокурор п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся (шляхом направлення засобами поштового зв`язку 23.09.2022) до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого у ОСОБА_6 в ході обшуку 22.09.2022 квартири за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчою групою Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 cт. 209 КК України.

За версією органу досудового розслідування кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

З матеріалів кримінального провадження вбачається,що 10.04.2014 між Дочірнім підприємством державної компанії «Укрспецекспорт» Державним госпрозрахунковим зовнішньоторговельним підприємством «Спецтехноекспорт» (далі - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт») та компанією-нерезидентом FG Techcapital Limited укладено контракт № STE-3-80-K/KI-14, відповідно до умов якого Продавець (компанія FG Techcapital Limited) зобов`язується поставити та передати у власність Покупця (ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт»), а Покупець - купити, прийняти і оплатити демілітаризовані машини в зборі з фермою моста важкого ТММ-ЗМ КрАЗ-255Б, у кількості та відповідно до специфікації та номенклатури, що наведені в Додатку № 1 до цього Контракту.

Відповідно до специфікації виробів (Додаток № 1 до контракту № STE-3-80-К/КІ-14) до постачання передбачалось шість машин КрАЗ-255Б загальною вартістю 420 000 доларів США (тобто вартістю 70 000 доларів США за одиницю).

Кінцевим користувачем виробів по даному Контракту виступало ДП «Львівський радіоремонтний завод», за дорученням якого демілітаризовані машини в зборі з фермою мосту важкого ТММ-ЗМ марки КрАЗ-255Б ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» (Комісіонер) придбавало на підставі укладеного 03.04.2014 Договору комісії № SТЕ-3-134-Д/К-14. Згідно умов указаного Договору комісії, вказані транспортні засоби закуплено для поповнення ремонтного фонду підприємства.

В подальшому, а саме в період часу з 26.01.2015 по 30.10.2015 на виконання вказаного контракту з рахунку ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» на належний компанії FG Techcapital Limited банківський рахунок перераховано грошові кошти на загальну суму 420 000 доларів США в якості оплати за машини КрАЗ-255Б.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що фактичним постачальником придбаного ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у компанії FG Techcapital Limited товару виступало ТзОВ «Техник АРМ» (Республіка Білорусь), а вартість реалізації на адресу компанії FG Techcapital Limited однієї машини КрАЗ- 255Б складала 20 000 доларів США.

Встановлено, що організацією укладання з білоруською стороною (ТОВ «Техник АРМ») контракту та транспортуванням товару до ДП «Львівський радіоремонтний завод» займались співробітники ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та ДП «Львівський радіоремонтний завод», а компанія-нерезидент FG Techcapital Limited використовувалась як інструмент для виведення коштів на підконтрольні рахунки компанії FG Techcapital Limited або їх подальшого транзиту на рахунки інших підконтрольних службовим особам ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» компаній-нерезидентів.

Шляхом реалізації службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» вищезазначеної схеми придбання транспортних засобів штучно збільшено вартість придбання автомобілів КрАЗ-255Б для ДП «Львівський радіоремонтний завод» на загальну суму 300 000 доларів США.

Крім того, досудовим розслідуванням також встановлено, що 23.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та компанією-нерезидентом FG Techcapital Limited укладено Агентську (консультаційну) угоду № STE-3-86-А-14, відповідно до умов якої компанія FG Techcapital Limited, як комерційний посередник, взяла на себе зобов`язання здійснити від імені, в інтересах, за рахунок та під контролем ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» заходи (надати послуги) з метою укладання (організації укладання) та подальшого виконання зовнішньоекономічних угод з інозамовниками - споживачами товарів військового призначення виробництва підприємств українського оборонно-промислового комплексу.

У подальшому, 13.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та Казеним підприємством «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі КП НВК «Іскра») укладено Договір комісії № STE-3-115-Д/К-14, відповідно до умов якого КП НВК «Іскра» доручило ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», а останнє взяло на себе зобов`язання за комісійну плату вчинити від свого імені, однак в інтересах та за рахунок КП НВК «Іскра» зовнішньоекономічний контракт з інопартнером (Покупець) на постачання РЛС 36Д6М1-1 та послуг із навчання користування нею.

26.06.2014 між ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та компанією Galint Ltd (Держава Ізраїль) укладено Контракт № STE-3-66-К/КЕ-14 на постачання двох РЛС 36Д6М1-1 та послуг із навчання для потреб Збройних сил Республіки Нігерія.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» проведено документальне оформлення (шляхом складання актів приймання-передачі та за відсутності інших підтверджуючих первинних документів) сприяння агента FG Techcapital Limited в межах виконання Агентської угоди № STE-3-86-А-14 в укладанні зазначеної вище угоди із компанією «Galint Ltd».

Фактично, усі переддоговірні, договірні перемовини, а також супроводження виконання контракту № STE-3-66-К/КЕ-14 фактично відбувалось силами співробітників ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та КП НВК «Іскра» за участю представників компанії «Galint Ltd».

У результаті фіктивного залучення службовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» до виконання контракту із компанією «Galint Ltd» агента FG Techcapital Limited, на рахунки останньої безпідставно перераховано грошові кошти в розмірі 15,5% від Контракту, що становило 2 061 744,81 доларів США.

У загальному, в період часу з 20.08.2014 по 09.09.2015, на виконання договорів, укладених ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» із FG Techcapital Limited, на її банківський рахунок НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 2 061 744,84 доларів США.

Як встановлено досудовим розслідуванням, від імені компанії FG Techcapital Limited банківський рахунок НОМЕР_1 було відкрито співробітником ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» - ОСОБА_7 , яка на момент його відкриття займала посаду заступника керівника Департаменту контрактів №3 ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Встановлено, що компанія FG Techcapital Limited будь-яких послуг, пов`язаних з укладанням (організацією укладання) та/або подальшим виконанням зовнішньоекономічних угод на користь ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» не надавала. Зазначений факт підтверджується, зокрема, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі № 280/5134/19 про відмову у задоволенні позову КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень щодо недостовірного визначення даних бухгалтерського обліку, сформованого по взаємовідносинам з ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» за договором комісії № SТЕ-3-115-Д/К-14 та зайвого включення вартості агентських послуг. Вказане судове рішення залишене без зміни за результатами апеляційного та касаційного переглядів.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що службові особи ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність законних підстав для перерахування коштів на користь компанії-нерезидента FG Techcapital Limited, використовуючи своє службове становище, діючи виключно з корисливих мотивів, вчинили протиправні дії з метою заволодіння чужим майном:

- створили підконтрольну компанію FG Techcapital Limited в юрисдикції Республіки Кіпр;

- особисто відкрили банківські рахунки компанії-нерезидента FG Techcapital Limited у фінансових установах Республіки Естонія і Чеської Республіки, отримали доступ до віддаленого управління вказаними рахунками, коштами на них і контроль над діяльністю компанії;

- будучи уповноваженими на проведення переговорів із укладення договорів купівлі-продажу товарів військового призначення, а також їх подальшого переміщення через митний кордон України, використали підконтрольну компанію-нерезидента FG Techcapital Limited у якості фіктивного посередника (агента) з метою акумулювання на її рахунках протиправно отриманих грошових коштів;

- розпорядились грошовими коштами шляхом їх перерахування на банківські рахунки інших суб`єктів господарювання.

Як зазначає у клопотанні прокурор, факт втрати активів та спричинення збитків у вищевказаному розмірі підтверджено проведеною у рамках досудового розслідування судовою економічною експертизою.

Враховуючи вищевказане, у ході досудового розслідування виникла необхідність у проведені обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у квартирі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей та/або документів, які містять відомості щодо вищевказаних обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень.
22.09.2022 детективами Національного бюро на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.08.2022 по справі № 991/3289/22 проведено обшук вищевказаного приміщення, за результатами якого виявлено і вилучено речі, які містять відомості, що мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон Apple iPhone A1661, серійний номер НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , який використовується ОСОБА_6 . Окрім того, в ході обшуку також було виявлено та вилучено планшет Ipad, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 . Враховуючи, що на вказаних пристроях зберігаються (у т.ч. зберігалися, але можуть бути відновлені) відомості, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також необхідність його подальшого експертного дослідження, дані пристрої вилучено. Також було відшукано мобільний телефон Apple iPhone A1428, IMEI НОМЕР_6 . який знаходився у вимкненому стані. Подальшим підключенням телефона до мережі живлення не вдалося його увімкнути, тому детективом було прийнято рішення про його вилучення з метою подальшого експертного дослідження.

Дослідженням відомостей, наявних у мобільному телефоні «Apple iPhone A1661», віднайдено інформацію, яка має значення для досудового розслідування, зокрема про факт пов`язаності ОСОБА_6 з діяльністю компанії FG Techcapital Limited та легалізацією коштів, що надходять на її рахунки. Постановою детектива від 23.09.2022 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він містить відомості щодо обставин, які згідно з ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Листом від 26.09.2022 ст. детектив ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 про можливість повернення мобільного телефона Apple iPhone A1428 та планшета Ipad, вилучених 22.09.2022 за результатами обшуку його житла. Таким чином, питання про арешт зазначених технічних пристроїв прокурором не ініціюється.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, оскільки вилучений мобільний телефон Apple iPhone A1661 має значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень. Тому прокурор звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів на підставі ч.2 ст.170 КПК України.

У судовому засіданні ст. детектив ОСОБА_3 , який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 та бере участь у судовому засіданні на підставі доручення прокурора САП ОГП ОСОБА_5 , викладеного у абз.2 п.2 прохальної частини цього клопотання, підтримав та просив задовольнити клопотання прокурора.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_6 надав зазначений у клопотанні телефон добровільно, допомагає слідству, при цьому органом досудового розслідування вже прийнято рішення про необхідність проведення дослідження мобільного телефона, а тому адвокат при вирішенні клопотання про арешт майна покладається на розсуд суду.

Заслухавши старшого детектива, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 5, 6 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з цим, необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Частинами 1,2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурор у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно, як збереження речових доказів.

Положеннями ст.170 КПК України встановлено, що арешт з метою збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна (п.п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 3 cт. 209 КК України.

Як було зазначено вище, 22.09.2022 детективами Національного антикорупційного бюро України в рамках даного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 у квартирі, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку встановлено, що ОСОБА_6 проживає у дворівневій квартирі, яка розташована на 9 та 10 поверхах відповідно. Обшуком 2 рівня квартири віднайдено мобільницй телефон iPhone 7 plus серійний номер НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , а також планшет Ipad, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , які використовуються ОСОБА_6 . ОСОБА_6 добровільно повідомив пароль для подолання системи логічного захисту. Під час огляду вмісту телефона Apple iPhone A1661 та планшета Ipad встановлено, що вони містять листування з використанням поштової скриньки " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", пов`язане з діяльністю вказаного нерезидента, а також листування з посадовими особами ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт». Оглядом окремих вкладок листування виявлено, що деякі повідомлення були видалені. За вказаних обставин, з метою проведення подальшого експертного дослідження детективом було прийнято рішення про вилучення вказаних носіїв інформації. Крім того, під час обшуку коридору на першому рівні квартири було відшукано мобільний телефон Apple iPhone A1428, IMEI НОМЕР_6 . який знаходився у вимкненому стані. Подальшим підключенням телефона до мережі живлення не вдалося його увімкнути, тому детективом було прийнято рішення про його вилучення з метою подальшого експертного дослідження. Зазначене підтверджується протоколом обшуку від 22.09.2022 (т.1, а/с 224-226).

Обшук проводився за присутності ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_4 .

Таким чином, як вбачається з наведеного, інформація, яка може знаходитися на виявлених та вилучених пристроях, може становити інтерес для досудового розслідування в контексті розслідуваних обставин кримінального провадження № 0000081 від 23.03.2016.

22.09.2022 ст детективом ОСОБА_3 за участю спеціаліста було проведено огляд мобільного телефона Apple iPhone A1661, серійний номер НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 . Під час даного огляду здійснювалось повне копіювання наявної інформації в мобільному телефоні. Також додатково детективом було здійснено фіксацію відображень на дисплеї мобільного телефона. У ході огляду наявних у мобільному телефоні відомостей встановлено, що телефон містить інформацію, зокрема, про факт пов`язаності ОСОБА_6 з діяльністю компанії FG Techcapital Limited та легалізацією коштів, що надходять на її рахунки. Зокрема, віднайдено листування з користувачами Deleted Account (у якому згадується найменування компанії FG Techcapital), "Коломиец " за номером НОМЕР_7 (щодо обставин здійснення досудового розслідування та проведення обшуків, а також постачання обладнання та обготівкування грошових коштів), " ОСОБА_9 " (пересилання файлу презентації Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича корпорація "Клівер", у якому в якості директора зазначена ОСОБА_7 ), "Oksana Ukr" за номером НОМЕР_8 , "Hakim" за номером НОМЕР_9 , у якому здійснено пересилання фотографій гелікоптерів та документації в електронному вигляді), Yaninka Hladush за номером НОМЕР_10 (у якому здійснено пересилання документації в електронному вигляді).

23.09.2022 постановою ст. детектива ОСОБА_3 мобільний телефон Apple iPhone A1661, вилучений 22.09.2022 за результатами обшуку житла ОСОБА_6 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016.

У протоколі обшуку від 22.09.2022 зазначено, що мобільний телефон Apple iPhone A1661 вилучено з метою подальшого експертного дослідження, оскільки було виявлено, що деякі повідомлення у виявленому електронному лситуванні були видалені.

Таким чином, підставою для накладення арешту на вказаний мобільний телефон слугує необхідність збереження речових доказів, оскільки на даному носії виявлено електронне листування та інші дані, що мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім того, встановлено, що на даному електронному пристрої могли зберігатися раніше (і можуть бути відновлені) відомості, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим наявна необхідність його подальшого експертного дослідження.

З аналізу положень ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Частиною 11 ст.170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду саме оригінал документа, а оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

За таких обставин та із урахуванням застосування учасниками конспіративних заходів при вчиненні злочинних дій, що може бути встановлене під час проведення відповідного експертного дослідження з можливістю відновлення даних, на цьому етапі кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя погоджується з тим, що є доцільним проведення експертного дослідження вказаного мобільного телефона, з огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація, яка міститься в ньому, може бути використана як доказ під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

На думку слідчого судді досліджені під час судового засідання матеріали свідчать про відповідність заявленого майна критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК, так як воно містить інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані висновки узгоджуються з позицією колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеною в ухвалі від 27.05.2021 у справі № 991/3172/21 та від 23.08.2022 у справі № 991/2776/22.

За наведених обставин на даний час є підстави для накладення арешту на вилучений в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон. До того ж, виявлене органом досудового розслідування листування в месенджерах може мати безпосередній зв`язок із обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що не може залишатися поза увагою.

Матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доказів будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчому судді під час розгляду не надані.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату, а також втрату відомостей, що містяться у вилучених речах. А відтак існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту щодо вказаного майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі цього майна.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором у клопотанні та ст.детективом у судовому засіданні доведено, що зазначене майно відповідно до положень ст.170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, відповідно до постанови ст. детектива від 23.09.2022 визнане речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться в ньому, за своїм змістом можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та їх співучасників, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, адже застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись статтями 9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.03.2016 задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон Apple iPhone A1661, вилучений 22.09.2022 за результатами обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_6 .

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1