Справа № 953/5271/22
н/п 1-кс/953/3490/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001837 від 07.09.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, із повною загальною середньою освітою, неодруженому, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001837 від 07.09.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що 21.08.2022 близько 12:00, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вище вказаною адресою, також присутня у квартирі потерпіла ОСОБА_7 , яка є раніше знайомою ОСОБА_4 , власноручно передала останньому свою особисту банківську картку «Ощадбанк», для того, щоб ОСОБА_4 сходив зняти готівку, при цьому повідомивши йому пароль, на що останній погодився. Далі ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, залишив банківську карту при собі, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, тим самим привласнив банківську платіжну карту АТ «Ощадбанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_7 , що є офіційним документом так, як згідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657 12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346 3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851 4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року № 414, ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.357 КК України, тобто привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Крім того, слідчий вказує, що 25.08.2022, о 09-32 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 №64/2022 від 24.02.2022 та продовжено Указом Президента України ОСОБА_8 №573/2022 від 12.08.2022 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення, скористався раніше привласненою банківською картою «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , користуючись раніше відомим йому паролем, зняв у терміналі банкомату в супермаркеті «Рост», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 142-А, грошові кошти в розмірі 1000 гривень, тим самим заволодів ними. Після чого, о 09-35 год., ОСОБА_4 , розрахувався на касі супермаркету вище вказаною банківською картою за сигарети на суму 140 грн.

Крім того, 25.08.2022, об 11-10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 №64/2022 від 24.02.2022 та продовжено Указом Президента України ОСОБА_8 №573/2022 від 12.08.2022 на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті незаконне збагачення, скористався раніше привласненою банківською картою «Ощадбанк»№ НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , користуючись раніше відомим йому паролем, зняв у терміналі банкомату в супермаркеті «Рост», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 142-А, грошові кошти в розмірі 500 гривень, тим самим заволодів ними. Після чого, об 11-17 год., ОСОБА_4 , розрахувався на касі магазину вище вказаною банківською картою за алкоголь на суму 36,40 грн. та у подальшому, разом із викраденими грошовими коштами та товаром залишив місце вчинення злочину, привласнивши їх та розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1676,40 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Сторона обвинувачення зазначає, що 16.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. У зв`язку із необхідністю належної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, вважає підозру обґрунтованою.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001837 від 07.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України внесені до ЄРДР 07.09.2022 за фактом того, що 20.08.2022 близько 21-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном Huawei Y5, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяла останній матеріального збитку.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України внесені до ЄРДР 16.09.2022 за фактом того, що під час розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001837 від 07.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, було встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.08.2022 близько 12-00 год. вчинив привласнення банківської картки, яка належить ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 о 14 годині 00 хвилин 16.09.2022 у кримінальному провадженні №0001837 від 07.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, тобто у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_4 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 16.09.2022.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_4 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, тобто у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться в заяві ОСОБА_7 ; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту від 14.09.2022; даними, які містяться у виписці по картковому рахунку АТ «Ощадбанк»; даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 07.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 09.09.2022; даними, які містяться в протоколі огляду речей, предметів та документів від 09.09.2022; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , які містяться в протоколі допиту від 16.09.2022.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є корисливим злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, вчинене в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, особливо на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_4 у сукупності з іншими обставинами.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий, стороною обвинувачення не надано документів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є корисливим злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до трьох років; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, вчинене в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_4 , який має повну загальну середню освіту, неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Частина 1 статті 189 КПК визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 189 КПК підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Системний аналіз норм КПК щодо загальних положень запобіжних заходів свідчить, що особисте зобов`язання є найменш жорстким запобіжним заходом з їх переліку, наведеному у статті 176 КПК, тобто закон дозволяє обирати такий запобіжний захід у разі коли немає необхідності обирати більш суворі запобіжні заходи. Особисте зобов`язання, як правило, застосовується до осіб, які не становлять великої суспільної небезпеки і які мають певне місце проживання та/або місце праці, тобто у випадку незначної ймовірності ухилення від органів досудового розслідування і суду.

Внаслідок наявності доведеного ризику, слідча суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки відповідно до визначеного пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК.

При цьому, слідча суддя зазначає, що частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Тобто запобіжний захід, у даному випадку особисте зобов`язання, безстроково забезпечує виконання підозрюваним чи обвинуваченим процесуальних обов`язків, покладених на неї безпосередньо процесуальним законом - частиною 7 статті 42 КПК, - а також на певний строк визначених ухвалою слідчого судді чи суду обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчої про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 189, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001837 від 07.09.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування строком на 54 (п`ятдесят чотири) дні, тобто до 15 листопада 2022 року - включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчою суддею, визначити в межах строку досудового розслідування строком на 54 (п`ятдесят чотири) дні, тобто до 15 листопада 2022 року - включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, покладених слідчою суддею до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1