Справа № 638/289/19
Провадження № 1-і/638/27/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0003999 від 17.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в Донецької області м. Краматорськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживав у орендованому приміщенні комунальної квартири за адресом: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003999 від 17.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, у відношенні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду.

У зв`язку з перебуванням головуючого по справі на лікарняному, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2022 року, клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 передано для розгляду судді ОСОБА_1 ..

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, вказуючи про те, що 17.10.2018 року у денний час, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 перебував за адресом: АДРЕСА_2 , де мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та її дочкою від першого шлюбу - неповнолітньою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у нього виник умисел, направлений на вчинення розпусних дій (розбещення) неповнолітньої ОСОБА_7 .. При цьому ОСОБА_4 , діючи протиправно, умисно і наполегливо, аморально та цинічно, маючи злочинний намір на вчинення відносно останньої розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті вчинив розпусні дії фізичного характеру, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку, посягаючи на статеву недоторканність і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої особи, користуючись тим, що ОСОБА_5 не здогадувалася про його злочинні наміри та залишила ОСОБА_8 на його піклуванні, користуючись довірливістю та беззахисністю неповнолітньої, посягаючи на її статеву недоторканність, достовірно знаючи, що вона є неповнолітньою, покликав ОСОБА_8 у житлову кімнату та, ігноруючи принципи суспільної моралі у сфері статевих відносин, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи діяти саме таким чином, оголивши свій статевий орган, схилив неповнолітню до вступу з ним у статевий зв`язок неприродним способом (орогенітально). Аналогічні розпусні дії ОСОБА_4 вчиняв на протязі тривалого часу.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 20 травня 2022 року продовжено запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 18.07.2022 року.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова підтримала клопотання та просила продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися. Також просила розглянути це клопотання за її відсутності.

Зазначене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу направлено на адресу знаходження ОСОБА_4 в законний спосіб.

Про розгляд цього клопотання також повідомлений захисник ОСОБА_9 , яка просила також розглянути це клопотання за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих і свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може покинути місце свого проживання та територію України, оскільки останній більш ніж п`ять років проживає не за місцем своєї реєстрації.

Підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує наступні обставини, передбачені статтею 178 КПК України: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України; 2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним; 3) наявність обґрунтованого повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінального правопорушення-злочину.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу обвинуваченого, наявні підстави вважати, що останній може

незаконно впливати на потерпілих і свідків; покинути місце свого проживання та територію України, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому продовжує для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами. Окрім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб - до 12 вересня 2022 року включно

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, направивши її до Харківського слідчого ізолятору (СІЗО) №27 (61093 м. Харків Полтавський шлях 99).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ