Провадження № 1-кс/761/7196/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 02 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 про накладення арешту на майно, вилучене 01 липня 2022 року під час проведення огляду місця події, а саме на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 .

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 01 липня 2022 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI»», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по тротуару вздовж проїзної частини АДРЕСА_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КМКЛШМД, де 03 липня 2022 року остання померла.

Під час огляду місця події 01 липня 2022 року автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , 2012 року випуску, належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відтак, виходячи з вищевикладеного на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищезазначений автомобіль.

Прокурор надав до суду заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Згідно із ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням дізнавача, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

02 липня 2022 року слідчим СУ ГУ НП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаного речового доказу або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , 2012 року випуску, що належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Після проведення досліджень передати автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 216CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_3 , 2012 року випуску на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1