Єдиний унікальний номер 205/3878/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2022 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000283 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо- спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000283 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що на обліку Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області знаходилась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ОСОБА_7 отримувала щомісячні страхові виплати на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк». Після отримання на виконання постанови правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року № 11 «Про затвердження порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» верифікації страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві стало відомо, що ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з відсутністю у Дніпровського відділення інформації про смерть ОСОБА_7 , після її смерті на вищевказаний рахунок щомісячно перераховувались щомісячні страхові виплати, в результаті чого було зайво перераховано коштів на загальну суму 15 463, 29 гривень.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місце у ОСОБА_4 , який є знайомим особи, яка отримує передбачену законодавством грошову виплату у вигляді страхових виплат померлої ОСОБА_7 , виник кримінально - протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що його знайома ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримувала передбачені законодавством страхові виплати на особовий рахунок та те, що виплати здійснюються лише на момент коли потерпіла жива, маючи вільний доступ до картки потерпілої на яку здійснювалися страхові виплати, та яку зареєстровано у АТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 , умисно не подав достовірну інформацію про смерть ОСОБА_7 , до Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області для того, щоб останні не продовжували перераховувати грошові кошти на рахунок ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально - протиправний умисел ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до картки потерпілої на яку здійснювалися страхові виплати та яку зареєстровано у АТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 , у період часу з 3 лютого 2017 року по червень 2019 року здійснював зняття грошових коштів які належали Дніпровському відділенню управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області у розмірі 15463,29 гривень з рахунку померлої ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 у період часу з 3 лютого 2017 року по червень 2019 року незаконно заволодів державними грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної страхової виплати на загальну суму 15463,29 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство).

Під час підготовчого судового засідання, обвинуваченим ОСОБА_4 , було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України, відноситься до проступків та з дня вчинення ним кримінального правопорушення пройшло більш ніж 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження відносно нього підтримав та заявив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, і наполягає на задоволенні клопотання.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 вирішення зазначеного питання покладає на розсуд суду, оскільки залишається не вирішеним заявлений цивільний позов, а обвинувачений в добровільному порядку не бажає відшкодовувати завдану шкоду.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Однією з умов його застосування є згода підозрюваного, обвинуваченого. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника. Необхідність доведення винуватості обвинуваченого для прийняття рішення про закриття провадження за строком давності у даному випадку не вимагається (Постанова ВС справа № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19 від 19 листопада 2019 року).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому права на доведення його невинуватості, наполягав на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. При цьому він пояснив, що він визнає себе винним, та розуміє що закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою обставиною, та наполягає на закритті кримінального провадження.

Щодо застосування норми закону про кримінальну відповідальність стосовно обвинуваченого суд виходить з такого.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, (яка діяла станом на момент закінчення кримінального правопорушення а саме станом на червень 2019 року) є злочином невеликої тяжкості та за яке передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

На теперішній час кримінальне правопорушення передбачене ст. 190 ч.1 КК України відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України ( яка діяла станом на червень 2019 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Така ж норма міститься і в ч.1 ст. 49 КК України, (яка діє з 01.07.2020 року) а саме : особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Одночасно матеріали справи не містять відомостей про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України будь-яким чином призупинявся або переривався.

За таких обставин строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, встановлений ст. 49 КК України, закінчився.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за нереабілітуючої підстави - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

До початку підготовчого судового засідання представником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області було подано цивільний позов про відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

У випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства. ( Постанова Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к (провадження № 51-7731км18)

Таким чином суд роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим цивільний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої в наслідок вчинення кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: