Справа № 305/1752/22
Номер провадження 1-кп/305/398/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові в спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесено 17.08.2022 до ЄРДР за №0000321 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Жлобин, Жлобинського району, Гомельської області,

Республіки Білорусь, мешканця

АДРЕСА_1 , з неповною середньою

освітою, українця, непрацюючого, неодруженого, особою з інвалідністю

ІІІ групи, громадянина України, судимого згідно з вироком Рахівського

районного суду від 17.01.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , відповідно до вироку Рахівського районного суду від 17.01.2022 по справі 305/52/22, який набрав законної сили 17.02.2022, був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень), сплату якого розстрочено на 12 місяців, зі сплатою до 17.01.2023 щомісячно рівними частинами 11 місяців по 1416 гривень, а останній дванадцятий платіж в сумі 1424 гривні. Даний вирок суду 23.02.2022 направлено для виконання до Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Міністерства юстиції України. Відповідно до ухвали Рахівського районного суду від 08.06.2022 по справі №305/52/22 задоволено подання старшого інспектора Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Шуто Л.Й. про зміну ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень, на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин з відбуттям не більш як чотири години на день. В ході здійснення виконання вироку суду ОСОБА_3 на письмовий виклик від 13.06.2022 та від 22.06.2022 до Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Міністерства юстиції України, для постановки на облік та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання згідно з вироком суду без поважних причин не з`явився. Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від призначеного за вироком Рахівського районного суду від 17.01.2022 року покарання, яке ухвалою Рахівського районного суду від 08.06.2022 замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, у період з 22.06.2022 по 15.08.2022 для постановки на облік та отримання направлення для відбуття покарання у виді громадських робіт до Рахівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Міністерства юстиції України не з`явився та без поважних на те причин до виконання громадських робіт не приступив, таким чином своїми умисними діями, будучи засудженим ухилився від відбування призначеного покарання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_3 , його вина у вчиненні даного кримінального проступку повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №№0000321.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з-поміж передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16).

З положень ч. 2 ст. 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б згідно зі ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра, є особою з інвалідністю ІІІ групи, негативно характеризується за місцем проживання - як особа, яка схильна до зловживання спиртним напоями.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на даний час можливе шляхом призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, яке буде необхідним і достатнім.

Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 раніше судимий вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до ухвали Рахівського районного суду від 08.06.2022 було замінено покарання ОСОБА_3 , зокрема покарання у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин з відбуттям не більш як чотири години на день.

Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України з подальшою заміною покарання ухвалою Рахівського районного суду від 08.06.2022 у виді 240 годин громадських робіт відповідає 30 дням обмеження волі.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено ним після ухвалення попереднього вироку від 17.01.2022 по справі №305/52/22.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначене вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України з подальшою заміною покарання у виді 240 годин громадських робіт, на даний час не відбув взагалі.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71, п. 4 ч.1 ст .72 КК України за сукупністю вироків до покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2022 року, яке було замінено ухвалою Рахівського районного суду від 08.06.2022.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2022 року, яке замінено Рахівським районним судом відповідно до ухвали від 08.06.2022 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді арешту строком на 1 (один) місяць і 30 (тридцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1