Номер провадження: 11-кп/813/1391/22
Справа № 520/225/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.01.2011 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним терміном на 2 роки;
- 26.12.2012 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно зі ст.71 КК України частково додати 1 рік 1 місяць позбавлення волі невідбутого по вироку Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18.01.2011 року та до відбуття рахувати 5 років 1 місяць позбавлення волі, 27.09.2016 року звільнений по відбуттю терміну покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003406 від 31.08.2018 року та за № 0003121 від 07.09.2018 року

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Вироком Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та йому призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Суд вирішив запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 28.12.2018 року та у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_7 під вартою з 28.12.2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Також вироком вирішено питання речових доказів.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватий у тому, що він, 07.09.2018 року приблизно о 09 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «Космонавтів «Таврія Плюс» ( код ЄРДПОУ 31929492), який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 38, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно яке знаходилось на прилавках вказаного магазину, а саме: шоколаду «Корона «MaxFun», в кількості 10 шт., вартістю одиниці якого 39 гривень 85 копійок, загальна вартість якого становить 390 гривень 85 копійок. Після чого, ОСОБА_7 повторно, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що його протиправні дії залишаться непомітними для сторонніх осіб, він поклав вищевказане майно, під куртку одягнену на ньому, та направився на вихід з вказаного магазину, оминаючи касову зону. В результаті чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник у невідомому напрямку, що надало йому реальну можливість розпорядитись ним на власну користь, тим самим спричинивши магазину ТОВ «Космонавтів «Таврія Плюс» ( код ЄРДПОУ 31929492) майнову шкоду на загальну суму 390 гривень 85 копійок.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, 31.08.2018 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом знаходячись біля аптеки «Полімед» по вулиці Фонтанська дорога, 20/4 в м. Одесі, визначив об`єктом свого злочинного посягання велосипед марки «КоманчНігара 25» чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_9 , що знаходився біля аптеки «Полімед». Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , з метою особистої наживи, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти велосипед марки «Команч Нігара 25» чорного кольору, що належить ОСОБА_9 . Однак в ході вчинення кримінального правопорушення, дії ОСОБА_7 були помічені потерпілою, яка в цей час вийшла з аптеки та намагалась голосно його зупинити, та повернути викрадене майно, при цьому переслідувала нападника, звертаючись до оточуючих про допомогу. Після чого ОСОБА_7 , з метою уникнення затримання, розуміючи, що його дії викриті, о 10 годині 35 хвилин, втікаючи від переслідування потерпілої, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилось у поштовху її рукою до тулубу, сів на вищевказаний велосипед та з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8300 гривень. 31.08.2018 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 з відкрито викраденим майном був затриманий працівниками УПП в Одеській області.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, просить пом`якшити йому покарання, призначене оскаржуваним вироком суду, оскільки вважає, що кваліфікація його дій в інкримінованих йому злочинах є невірною.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ТОВ «Космонавтів «Таврія Плюс» у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які вважали за можливе розглянути справу за відсутності потерпілих, які належним чином повідомлені про розгляд справи та з клопотанням про його відкладення не звертались, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності потерпілої ОСОБА_9 та представника потерпілого ТОВ «Космонавтів «Таврія Плюс».
Позиції учасників судового розгляду
Заслухавши: доповідь судді-доповідача; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам ст.370 КПК України.

Так, встановивши вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав у повному обсязі та пояснив, що в серпні 2018 року на 7 станції В. Фонтану в місті Одеса він таємно викрав велосипед який стояв біля аптеки, його в цей момент потерпіла не бачила. Коли він їхав на велосипеді, його збили свідки на автомобілі «Тойота Камрі», потерпіла йому нічого не кричала, вона не бачила як він крав велосипед, він нікого не штовхав та не бив. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він не вчиняв крадіжки з магазину, в якому він дійсно був, але нічого не крав та не виносив з нього. Він часто ходив в цей магазин і його там бачили, він був неохайно одягнутий, тому на нього і показали. Коли його затримали, то при ньому не було шоколадок. Коли він був в магазині мав намір купити пиво та печиво, але у нього не було достатньо грошей і він пішов.

Не зважаючи на повне не визнання вини ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме:

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка була обізнана з відповідними правами та обов`язками, приведена в суді до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, після чого пояснила, що в серпні 2018 року вона на велосипеді приїхала до аптеки, залишила не прив`язаним біля аптеки велосипед, але слідкувала за ним. Потім знаходячись в приміщені аптеки вона побачила, як обвинувачений вчиняє крадіжку її велосипеда, вона вибігла з аптеки і підбігла до обвинуваченого, але той її відштовхнув, і у неї все впало. Обвинувачений став їхати на велосипеді, вона за ним побігла, обвинувачений бачив, що вона за ним бігла, потім його затримали чоловіки.
- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він зі своїм напарником їхали в бік вулиці Посмітного в місті Одесі, але був затор на дорозі, і він побачив як бігла дівчина за хлопцем, який їхав на велосипеді та кричала йому щоб він зупинився та віддав їй велосипед. Вони підійшли до дівчини, дівчина була у слизах, вона їм пояснила, що хлопець вкрав у неї велосипед коли вона була в аптеці. Вони його наздогнали та затримали, потім їх викликали до райвідділу.

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він разом зі ОСОБА_10 направлялися в бік вулиці Посмітного в місті Одеси, і побачили дівчину яка бігла за хлопцем на велосипеді, вони його наздогнали і затримали. Потерпіла сказала, що ОСОБА_7 вкрав у неї велосипед коли вона зайшла до аптеці, вона бігла, плакала, кричала.
Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме:

- Витяг з ЄРДР за № 0003406 від 31.08.2018 року;

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2018 року від ОСОБА_9 яка просила прийняти заходу до невідомого їй чоловіка, який 31.08.2018 року близько 10:00 години біля аптеці «Полімед» розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 20/4, відкрито заволодів її велосипедом «Команча», при цьому її відштовхнув в плече;

- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.08.2021 року;

- Постанова про уточнення анкетних даних від 11.09.2018 року;

- Протокол огляду місця події від 31.08.2018 року з фототаблицею;

- Протокол огляду предмету від 01.09.2018 року;

- Постанова про визнання речовими доказами від 01.09.2018 року, з якої вбачається, що велосипед «Команч Нігара 25» визнати речовим доказом та передати потерпілій ОСОБА_9 на відповідальне зберігання;

- Розписка потерпілої ОСОБА_9 про отримання на відповідальне зберігання велосипед марки «Команч Нігара 25»;

- Звіт про вартість від 05.09.2018 року з якого вбачається, що велосипед марки «Команч Нігара 25» коштує 8 300 гривень.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знайшла своє підтвердження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з`ясувавши обставини кримінального провадження та давши належну оцінку зібраним та дослідженим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Доводи обвинуваченого під час апеляційного розгляду стосовно того, що судом невірно кваліфіковані його дій за ч.2 ст.186 КК України, оскільки потерпіла його не бачила, а тому не було основної кваліфікуючої ознаки даного кримінального правопорушення, спростовуються дослідженими судом першої інстанції показами потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які апеляційний суд вважає такими, що відповідають дійсності, оскільки дають повний і докладний опис подій, що відбувались під час здійснення обвинуваченим протиправних діянь щодо відкритого викрадення велосипеда, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_9 . Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який визнав покази потерпілої та свідків достовірними і належними, оскільки покази надані невимушено, без стороннього тиску, викладені потерпілою та свідків зі своїми особливостями, але з урахуванням деталей і даних, які могли бути відомі лише учаснику події, які повністю співвідносяться з обставинами, встановленими в ході судового розгляду та залученими письмовими доказами. Ці покази не є суперечливими та узгоджуються між собою та спростовують покази обвинуваченого. Підстав ставити під сумнів покази потерпілої та свідків суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки під час розгляду будь-яких обставин для обмови обвинуваченого встановлено не було і самим обвинуваченим суду не повідомлено.

Таким чином, версія сторони захисту щодо обставин подій та невинуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, спростовується сукупністю обставин справи, встановлених під час судового розгляду на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, стороною обвинувачення, на переконання апеляційного суду, поза розумним сумнівом доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діянь.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції дійшов таких висновків.
Не зважаючи на повне не визнання вини ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме:

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона працювала в магазині ТОВ «Таврія ПЛЮС» на вулиці Космонатів 38, події відбувалися більш двох років тому, вона бачила що охоронник магазину затримав обвинуваченого, він вкрав 10 шоколадок, які саме не пам`ятає. Коли вчиняється велика крадіжка, тоді викликається поліція, фактично кожен день вчиняються крадіжки.

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в вересні 2018 року він працював охоронцем в магазині «Таврія» на вулиці Космонавтів місті Одесі. В магазині фактично кожен день відбуваються крадіжки, і він не пам`ятає, що відбувалося в вересні 2018 року, слідчий його не допитував, підписи він не ставив, паспорт його.

- показами допитаної в судовому засіданні свідка представника потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що він на час події не працював ще в магазині, але йому стало відомо про крадіжку шоколадок з магазину, людина яка вкрала їх була затримана охоронцем магазину. Свідками були прибиральниця ОСОБА_12 та охоронець, шоколадки були повернуті під розписку магазину.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими підтверджується вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме:

- Витяг з ЄРДР за № 0003121 від 07.09.2018 року;

- Протокол огляду місця події з фото таблицею від 07.09.2018 року з якого вбачається, що в присутності двох понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в підсобному приміщенні магазину, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено огляд ОСОБА_7 , який пояснив, що його затримав охоронець магазину коли виявив у нього викрадені 10 шоколадок, та із куртки ОСОБА_7 дістав шоколадки;

- Протокол огляду предмету від 07.09.2018 року з ілюстраціями, з якого вбачається, що проведено огляд диску з відеозаписом з камер відео спостереження які встановлені в приміщенні магазину «Таврія ПЛЮС» розташованого в будинку 38 по вулиці Космонавтів в місті Одесі.

- Постанову про визнання речових доказів та їх передачу на зберігання від 07.09.2018 року, з якої вбачається, що диск з відеозаписом з камер відео спостереження встановлених в приміщенні магазину «Таврія Плюс» розташованого за адресою: вулиця Космонавтів 38 в місті Одесі;

- Протокол огляду предмету від 07.09.2018 року з якого вбачається, що було оглянуто десять шоколадок «Корона Max Fun». Які були вилучені в ході огляду місця поді від 07.09.2018 року у ОСОБА_7 в підсобному приміщенні магазину «Таврія ПЛЮС» розташованому по АДРЕСА_2 ;

- Протокол визнання речових доказів та їх передачу на зберігання від 07.09.2018 року з якого вбачається, що шоколад «Корона Max Fun» в кількості 10 штук є речовим доказом;

- Розписку ОСОБА_17 про отримання на відповідальне зберігання шоколад «Корона» в кількості 10 штук;

- переглянутий в судовому засіданні відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до полиць з яких взяв шоколадки та сховав їх у свою куртку, направився на вихід з вказаного магазину, оминаючи касову зону.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження, у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла своє підтвердження.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який з`ясувавши обставини кримінального провадження та давши належну оцінку зібраним та дослідженим доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд першої інстанції враховав ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин які пом`якшують і обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 який офіційно не працевлаштований, не одружений, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше неодноразово судимий на вчинення умисних злочинів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, знов вчинив умисні злочини, що свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, що свідчить про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_7 на вчинення злочинів і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності, тому суд обґрунтовано вважав, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та необґрунтованими, адже вони спростовуються дослідженими судом доказами, аналіз яких наведений вище.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що аналіз доказів кримінального провадження свідчить про відсутність передбачених законом підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає оскаржуваний вирок законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4