Справа № 333/6949/21
Провадження № 1-кп/333/429/22
ВИРОК
Іменем України

10 травня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новояківлівка, Оріхівського району, Запорізької області, освіта середня-спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, працює слюсарем у ТОВ «СМАРТ ГРАНІТ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК Країни, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 року об 11 год. 39 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21 у медичному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6», маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав шкіряну барсетку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 . Вказану барсетку останній поклав на лавці біля ОСОБА_6 , в якій знаходилось: грошові кошти п`яти купюрами номіналом по 500 гривень кожна, загальною сумою 2500 гривень, а також речі які не несуть матеріальної цінності для потерпілого, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Geely SL», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , тимчасовий пропуск до ПАТ «Мотор Січ» на ім`я ОСОБА_4 , кредитні банківські картки, дві банківські картки «Приватбанк», дві картки банку «ОТР», одна картка «Монобанк», паливні картки «Авіас» та «ОККО», дисконтні картки до різних магазинів, аптек та АЗС.
Після цього, ОСОБА_6 із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 3 000 грн.

Крім цього, 23 вересня 2021 року об 11 год. 29 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21 у медичному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», після викрадення чоловічої шкіряної барсетки, що належить ОСОБА_4 , оглянув її зміст та виявив у ній дві пластикові банківські картки «Приватбанк» № № НОМЕР_3 і НОМЕР_4 , дві картки банку «ОТР» № № НОМЕР_5 і НОМЕР_6 та одну картку «Монобанк» на ім`я ОСОБА_4 . В цей момент, у ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на привласнення вказаних документів, з метою реалізації якого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого зняття готівкових коштів, що перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, незаконно привласнив вищевказані банківські картки, які є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, як засобами доступу до банківських рахунків.

Також, 23 вересня 2021 року об 11 год. 29 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21 у медичному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», після викрадення чоловічої шкіряної барсетки, яка належить ОСОБА_4 , оглянув її зміст та виявив у ній у ній паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 30 липня 2011 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент, у ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним документом. Після цього, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, незаконно заволодів вказаним документом.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_6 як скоєння кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч.1 ст.185 KK України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка);
- ч.1 ст.357 КК України за ознаками привласнення офіційного документу;
- ч.3 ст.357 КК України за ознаками незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.ч. 1,3 ст.357 КК України. Обвинувачений пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, приблизно вдень 23 вересня 2021 року він разом із своєю цивільною дружиною перебував у медичному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21. На лавці, де він сидів, побачив барсетку чорного кольору та вирішив її вкрасти, так як на той час необхідні були грошові кошти на пологи дружині, яка була вже вагітною. Упевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, він викрав барсетку та прикриваючи її папкою, вийшов на вулицю. У подальшому, коли розкрив барсетку, то виявив там грошові кошти, паспорт України, банківські карти та інші документи. Після цього, грошові кошти він витратив, барсетку та банківські картки викинув, а документи залишив собі. Увечері того ж дня працівники поліції у нього вилучили усі документи, які він собі залишав. У скоєному щиросердно розкаюється та жалкує про вчинене. Зобов`язується грошові кошти повернути потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.ч. 1,3 ст.357 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відсутній цивільний позов від потерпілого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні послідовні і логічні, не суперечать поясненням потерпілого ОСОБА_4 , а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєних злочинів, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні ОСОБА_6 , дослідив матеріали кримінального провадження, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, перебуває у цівільному шлюбі, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставин, обтяжуючі покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, дані про його особу, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень (належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки), суд з урахуванням вимог ст.75 КК України дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що постановами дізнавача СД Комунарського ВП ОСОБА_8 від 23.09.2021 року та 24.09.2021 року CD-R диск із відеозаписом з приміщення лікарні, а також документи на ім`я ОСОБА_4 були визнані речовим доказом.
Згідно п.п. 5,7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; майно, що було предметом кримінального правопорушення, конфіскується, крім того, яке повертається власнику (законному володільцю).
Відповідно до п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).
Отже, враховуючи, що на CD-R диску міститься інформація, що стосується скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тому він є документом, який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Викрадене майно, яке під час досудового розслідування було повернуто потерпілому, необхідно залишити останньому.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 174, 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
-за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч.3 ст.357 КК України покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю цих кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасовий пропуск на ПАТ «Мотор Січ», що перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 - залишити останньому;
- DVD-R диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження (судове провадження) - залишити у кримінальному провадженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1