Номер провадження: 11-кп/813/1439/22
Справа № 495/9302/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001471, внесеного до ЄРДР 17 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою кримінальне провадження №0001471, внесене до ЄРДР 17 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Рішення суду мотивоване тим, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні закінчився 17.05.2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу 21.04.2022 року потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на те, що:
- органу досудового розслідування із самого початку було відомо особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки у заяві ОСОБА_7 про вчинення злочину було зазначено про таку особу;
- досудове розслідування проведено неповно, необхідних слідчих дій проведено не було, попри її неодноразові звернення щодо їх проведення;

- вирішення судом питання про закриття кримінального провадження відбулось у порушення ч. 2 ст. 314, ч. 2 ст. 318 КПК України, без участі потерпілої у відсутності її належного сповіщення.

Посилаючись на вищевикладене потерпіла просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 вимоги апеляційної скарги підтримали та просили призначити новий розгляд клопотання про закриття кримінального провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції недотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Так, згідно з ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має певні права, зокрема бути завчасно поінформованим про час та місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні.
Виходячи з положень ч. 6 ст. 22 КПК України саме на суд покладено обов`язок забезпечити реалізацію потерпілим указаних прав.
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 111 КПК України повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою, і у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.
Указаною главою врегульовано порядок здійснення судового виклику у кримінальному провадженні. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції призначив клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0001471, внесеного до ЄРДР 17 травня 2018 року, на 20 грудня 2021 року, проте матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про повідомлення потерпілої ОСОБА_7 про призначення судового розглядів вказаного клопотання прокурора.
Внаслідок цього не було забезпечено право потерпілої на доступ до правосуддя, не створено необхідних умов для використання прав, наданих їй як стороні процесу, чим порушено засади кримінального провадження, визначені у статтях 21, 22 КПК України.
Такі порушення перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду.
З урахуванням зазначених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд вважає передчасним оцінювати доводи потерпілої щодо законності закриття кримінального провадження, а тому вказані доводи апеляційної скарги мають бути предметом перевірки судом першої інстанції при новому розгляді.

Висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0001471, внесеного до ЄРДР 17 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України,- скасувати, призначити новий розгляд клопотання прокурора в суді першої інстанції у іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4