1-і/214/8/22
У Х В А Л А
Іменем України
26 квітня 2022 року Саксаганський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду в місті Кривому Розі клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 29.02.2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст.115 КК України,
сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 ,

Встановив:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 29.02.2020 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст.115 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000496 від 29.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч.2 ст.115 КК України.
В зв`язку з неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядження Голови Верхового Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність судових справ вищезазначеного суду змінено на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
В свою чергу матеріали кримінального провадження № 0000496 за обвинуваченням ОСОБА_4 за п. 2 ч.2 ст.115 КК України не змінилися.
Так, прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою вказує, що досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_4 перебуваючи у стані викликаному вживанням наркотичних засобів 29.02.2020 близько 15:00, знаходячись разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , почувши голосний плач останнього та побачивши, як ОСОБА_6 почала заспокоювати свого сина, будучи агресивно налаштованим та роздратованим від безперервного плачу дитини та відчувши до дитини гостру особисту неприязнь і ненависть, вирішив умисно вбити малолітнього ОСОБА_7 . З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на вбивство малолітньої дитини та ґрунті гострої особистої неприязні і ненависті до плачучої дитини, бажаючи протиправно заподіяти їй смерть та достовірно знаючи, що цій дитині близько 2 років і вона є малолітньою, усвідомлюючи, що через малолітство перебуває у безпорадному стані, наказав ОСОБА_6 вийти з кімнати.
Після того, як ОСОБА_6 підкорившись вимогам свого співмешканця ОСОБА_4 вийшла з вказаної кімнати до приміщення кухні, розташованій у цій же квартирі, при цьому чуючи роздратовані та обурені крики ОСОБА_4 на адресу малолітнього ОСОБА_7 про припинення його безперервного плачу. ОСОБА_6 періодично заходячи до кімнати у якій перебували її співмешканець ОСОБА_4 та малолітній син ОСОБА_7 бачила, що ОСОБА_4 намагався вкласти спати ОСОБА_7 , вони обидва знаходились у положенні лежачи на ліжку, при цьому ОСОБА_7 стогнав та у нього постійно смикались руки. Скориставшись тим, що малолітня дитина опинилась без опіки своєї матері ОСОБА_4 , розуміючи фізіологічну слабкість організму дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх умисних дій у вигляді смерті малолітньої дитини та бажаючи їх настання, переслідуючи мету на позбавлення її життя, умисно і цілеспрямовано наніс ОСОБА_7 не менше 3-х ударів невстановленим в ході досудового розслідування предметом, у життєво-важливу область голови, обличчя, правого вуха, у результаті чого останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР від 23.03.2020 № 321 заподіяно наступні тілесні ушкодження: закриту внутрішньочерепну травму у вигляді забоїв головного мозку, крововиливів у м`які покрови голови, синців та саден обличчя, синця правої вушної раковини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, внаслідок чого досяг результату своїх умисних дій, від яких малолітній потерпілий отримав несумісні із життям тілесні ушкодження.

Зазначеними умисними протиправними діями ОСОБА_4 умисно, протиправно заподіяв смерть малолітньому ОСОБА_7 , яка настала на місці через нетривалий проміжок часу, приблизно о 15:00 того ж дня 29.02.2020, від отриманої закритої внутрішньочерепної травми у вигляді забоїв головного мозку, крововиливів у м`які покрови голови, синців та саден обличчя, синця правої вушної раковини.

За вищевказаних обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, малолітньої дитини.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений ухвалою судді Херсонського міського суду від 28.04.2022 року.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, також не має законного джерела доходу, оскільки тривалий час офіційно ніде не працевлаштований, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою не зменшилися, підстави для скасування чи зміни обвинуваченому обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.04.2022 року, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. На даному етапі досудового розслідування ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі просив суд його задовольнити.
ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Суд вислухавши учасників судового засідання дослідивши матеріали кримінального провадження доходить до такого висновку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів суду, оскільки останній усвідомлює той факт, що за вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за яке КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, йому може загрожувати реальна міра покарання, пов`язана з позбавленням волі, та можливість ОСОБА_4 перешкоджати судовому розгляду в інший спосіб.

Також судом під час вирішення питання про доцільність обрання відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою враховано приписи ч. 1 ст.178 КПК України, а саме, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, також не має законного джерела доходу, оскільки тривалий час офіційно ніде не працевлаштований, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків.

Крім того, суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 Херсонським міським судом Херсонської області запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, на даному етапі розгляду справи не змінились та не зменшились.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що маються підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.
Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 розмір застави судом не визначається.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 ( шістдесят днів) , тобто до 24.06.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 28.04.2022 року о 11 годині 55 хвилин.

Суддя ОСОБА_1