Справа № 533/831/21
Провадження № 1-кп/524/17/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року. Автозаводський районний суду м. Кременчука в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за відсутності суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання заступника керівника Глобинської окружної прокуратури про продовження строків дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000224 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, гр. України, учня 10 класу Пригарівського ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Панасівка, Козельщинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійна, учасником бойових дій не являється, статусу учасника АТО не має, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 136 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Бреусівка, Козельщинського району, Полтавської області, українки, громадянка України, освіта повна загальна середня, не одружена, на утриманні малолітніх дітей не має, проживає АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000224 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 304 ч. 3 ст. 136 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.06.2022 року строки дії запобіжних заходів обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спливають 08.08.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України (в редакції від 03.07.2020 року), кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Розгляд справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи визначено у складі колегії суддів, а саме головуючого - судді ОСОБА_1 і суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами внесеними Постановою КМУ №630 від 27.05.2022 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України встановлений карантин.
Оскільки члени колегії судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в щорічній відпустці згідно довідки керівника апарату суду ОСОБА_11 від 04.08.2022 року, а строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 08.08.2022 року, відповідно неможливо за вищевказаних обставин розглянути колегією суддів питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених, то суд, з урахуванням Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одноособово головуючою по справі - суддею ОСОБА_1 .
За таких обставин прокурор 04.08.2022 року подав суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку тримання під вартою, зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, що у них наведені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , висловив думку про те, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, ризики зазначені у цьому клопотанні не підтверджені документальними доказами. А тому, на думку захисника, ОСОБА_6 , з урахуванням його неповнолітнього віку, було б доцільно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 висловив думку про те, що прокурор, всупереч вимогам ст. 194 КПК України, не довів наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 на час застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не порушував покладені на нього обов`язки та має виключно позитивні характеристики, на нього не надходили скарги, що він чинив на кого-небудь тиск або іншим чином перешкоджав провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, який є особливо тяжким злочином, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше не судимі, обвинувачуються у вчиненні, особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому до них може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 визнає свою причетність до вчинення того злочину, який йому інкримінується і за тих обставин, що викладені в обвинувальному акті, під час бесіди з експертами-психологами ОСОБА_6 також давав пояснення експертами, що відповідають фактам, викладеним в обвинувальному акті ( т. 3 а.с. 92-101), дослідженими доказами підтверджується наявність тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів загиблої ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 95-119, т. 3 а.с. 59).

Отже, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Отже, продовжуючи дію запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення ними кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їм загрожує, міцність соціальних зв`язків в місцях їх постійного проживання, а також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, може впливати на обвинувачену ОСОБА_8 та неповнолітнього свідка ОСОБА_13 .

Таким чином, під час розгляду питання про продовженя строку дії запобіжних заходів прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.1, 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінилися, а завершити судовий розгляд даного кримінального провадження на даний час неможливо, не допитані свідки та потерпілі, суд прийшов до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави, у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, внаслідок якого загибла потерпіла ОСОБА_12 , а тому суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 331, 194, 183, 177, 178, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання заступника керівника Глобинської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 02 жовтня 2022 року.

Задовольнити клопотання заступника керівника Глобинської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, а саме до 02 жовтня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законними представниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_14