Справа №293/1575/20
Провадження №1-кп/293/145/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000098 від 08 квітня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В період часу з березня 2017 року по 05 квітня 2020 року ОСОБА_4 за згодою власника будинку ОСОБА_5 тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

В другій декаді серпня 2019 року ОСОБА_4 перебуваючи поблизу лісосмуги, що знаходиться за межами с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області, виявив рослину коноплі. В той же день, час та місці у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу коноплі для особистого вживання шляхом куріння, без мети його збуту.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу коноплі, ОСОБА_4 руками з ґрунту вирвав рослину роду коноплі, від якої від`єднав корінь, а стебло із листям, утримуючи при собі, переніс до свого місця проживання, а саме в домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, перебуваючи у домоволодінні за вказаною адресою, ОСОБА_4 зірвав із стебла листя, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», який відповідно до Списку № 1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 перебуваючи в домоволодінні по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_3 , зірване листя коноплі висушив, подрібнив та в такий спосіб незаконно виготовив без мети збуту, особливо-небезпечний наркотичний засіб "канабіс" у невстановленій кількості.

В подальшому ОСОБА_4 виготовлений наркотичний засіб канабіс частково вжив шляхом паління, а решту помістив у два полімерні пакети та незаконно зберігав у кімнаті будинку та господарському підсобному приміщенні вказаного домоволодіння, для власних потреб без мети збуту до 15.04.2020, тобто до часу вилучення працівниками поліції.

15.04.2020 близько 08 години 08 хвилин під час обшуку в кімнаті будинку та в господарському приміщенні по місцю проживання ОСОБА_4 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору, які знаходились у двох полімерних пакетах, які мають анатомо-морфологічні ознаки рослин роду коноплі, які містять основний психоактивний компонент коноплі - тетрагідроканабінол та суміш канабіоїдів і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено.

Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину відповідно становить: 6,601 г; 4,131 г. Загальна маса канабісу, який ОСОБА_4 незаконно виготовив, придбав та зберігав без мети збуту, становить 10,732 г (у висушеному стані).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено / ОСОБА_6 . Список №1/.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, що у серпні 2019 року він поблизу лісу за межами с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області виявив та вирвав рослини коноплі, взяв стебло із листям, переніс до свого місця проживання, а саме будинку ОСОБА_5 в с. Забріддя Черняхівського району Житомирської області. Після цього він зірване листя коноплі протягом місяця висушив в соломі, після чого помістив його у два пакети та зберігав під диваном у кімнаті будинку та в підсобному приміщенні біля будинку ОСОБА_5 для власних потреб, до квітня 2020 року, тобто до часу їх вилучення працівниками поліції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджуються з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У свою чергу, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; не має постійного місця проживання, характеризується негативно, спосіб життя (раніше не судимий, не одружений); позицію прокурора щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 статті 309 КК України у виді обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу немає.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 та ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: суху подрібнену рослинну масу, яку поміщено до спец пакета № INZ 1099608 та спец пакет № 7166929 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 1144 грн. 15 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_7