Справа № 182/5201/20
Провадження № 1-кп/0182/501/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Нікополь кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2020 року за № 0001899 по обинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з повною середньою освітою, не працюючої, яка має на утриманні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючої: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-21.08.2019 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Звільнилась 29.04.2020 року по відбуттю строку покарання;

-18.05.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік,

-18.09.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської облсті за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;

-18.05.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 31.07.2020 року, приблизно о 23-30 год., переходячи проїзну частину автомобільної дороги навпроти будинку АДРЕСА_3 , побачила потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла їй на зустріч, і у якої під пахвою помітила гаманець чорно-синього кольору. Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в той самий час, та в тому самому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порівнявшись з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривка, вихопивши з під її пахви, відкрито, повторно заволоділа гаманцем ОСОБА_7 , який для неї матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти однією купюрою номіналом 200 грн. №УЛ3720586.

З місця вчинення злочину ОСОБА_3 зникла, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсду, тим самим спричинивши збиток потерпілій ОСОБА_7 на вище зазначену суму.

Дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала та суду показала, що в один з днів літа 2020р., вночі, знаходячись в районі ринку на автовокзалі в м.Нікополі, зустріла незнайому їй жінку у якої побачила гаманець. Цю жінку вона бачила незадовго до цих обставин, і у них виник словесний конфлікт. Підійшовши до потерпілої вона вихопила у неї гаманець і з ним пішла. Потерпілу не била, не штовхала. Пізніше вона була затримана співробітниками поліції, які вилучили гаманець, в якому були гроші. В скоєному кається, просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Цивільний позов заявляти не бажає. При призначені покарання поклалась на розсуд суд.
Також винуватість обвинуваченої підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001899:
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2020 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 (особу під № 2), як жінку, яка 31.07.2020 року приблизно о 23-00 год. шляхом ривка заволоділа її гаманцем з грошима. Упізнає її за зовнішніми ознаками, а саме: кольором волосся, рисами обличчя ( а.п. 17-19);
-протоколом огляду предмета від 08.08.2020 року, відповідно до якого, був оглянути жіночий гаманець чорного кольору, в якому знаходилась купюра номіналом 200 грн. № УЛ3720586. До протоколу додано фототаблицю ( а.п. 33-35).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального правопорушення, за якими вона обвинувачується.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином ( ч. 2 ст. 186 КК України).
Також суд враховує обставини справи та особу винної.
Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів (а.п. 40). Має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з посереднього боку (а.п. 42). Вдова, на утриманні має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку (а.п. 40-41).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Повернення потерпілій викраденого майна, пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченої, завдяки діям працівників поліції.
При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці нею свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що вона більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченої, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 18.05.2021р. підлягає врахуванню за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2021 року та за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 днів.
Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.
В строк відбуття покарання зарахувати строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від18.05.2021 року, з 01.12.2020 року до день проголошення цього вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
-гаманець чорно-синього кольору та купюру номіналом 200 грн. серії УЛ №3720586, які були вилучені у гр., ОСОБА_3 та передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у її користуванні.
Процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1