Справа №760/9580/22 1-кс/760/3024/22
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_2., за участю секретаря ОСОБА_3., адвокатів ОСОБА_4. та ОСОБА_5., прокурора ОСОБА_6., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000843,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4. звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій оскаржує повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 і в скарзі, і в судовому засіданні захисник посилається на наступне.

СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000843, відомості за яким внесені до ЄРДР 08.09.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

26.01.2022 слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області складено повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України в рамках вищезазначеного кримінального провадження. Однак, за твердженням захисника, останнє направлено ОСОБА_1 не у передбачений законодавством спосіб, чим порушено вимоги ст.ст.135, 278 КПК України і яке ОСОБА_1 взагалі не отримував.

Так, захисник стверджує, що органу досудового розслідування було достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 станом на 26.01.2022 фактично проживав на території Республіки Кіпр та з 15.04.2016 по теперішній час перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Республіці Кіпр.

Про вказані обставини захисники неодноразово повідомляли слідчого та надавали підтверджуючі документи.

На думку сторони захисту, на момент складання ОСОБА_1 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, органу досудового розслідування було достеменно відомо про місцезнаходження останнього за кордоном, а саме в Республіці Кіпр, однак в порушення норм КПК України, повідомлення про підозру не направлено у спосіб, передбачений ст.ст.135, 278 КПК України.

Захисник продовжує, що оскільки відсутній чинний міжнародний договір про правову допомогу між Україною та Республікою Кіпр, який би визначав порядок вручення процесуальних документів органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження за кордоном, за таких обставин, вказані документи підлягають врученню за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Таким чином, на думку сторони захисту, ОСОБА_1 , в порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України, повідомлення про підозру вручене не було, у зв`язку з чим, останній не набув процесуального статусу підозрюваного.

Захисник ОСОБА_5. в судовому засіданні підтримав спільну позицію сторони захисту. Окремо звернув увагу на те, що захисники неодноразово зверталися до органу досудового розслідування даного кримінального провадження з різноманітними клопотаннями, суть яких зводилась до того, що захисники намагалися в передбачений КПК України спосіб отримати інформацію про взагалі факт складання та безпосереднього повідомлення ОСОБА_1 про підозру та отримати можливість ознайомитися із матеріалами даного кримінального провадження в частині, що стосується обґрунтувань даного повідомлення про підозру. Проте, на жодне клопотання сторони захисту відповіді отримано не було. Тому, продовжив захисник, сторона захисту прийшла до висновку, що сторона обвинувачення «приховує» текст повідомлення про підозру і відповідні матеріали кримінального провадження також через відсутність достатності доказів для підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто невідповідність підозри вимогам п.3 ч.1 ст.276 КПК України, та невідповідність змісту підозри фактичним обставинам, що вказує на недотримання вимог щодо змісту підозри, передбачених п.6 ч.1 ст.277 КПК України. Все це в сукупності свідчить, за переконанням захисника, про очевидну необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що така скарга взагалі не може бути розглянута слідчим суддею з двох підстав.

По-перше, сторона обвинувачення вважає, що сама можливість оскарження повідомлення про підозру слідчому судді застосовується виключно по тим справам, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію змін в КПК України, з якими власне і стала можливою ця процедура оскарження, тобто після 15.03.2018. А відомості по вищезазначеному кримінальному провадженню №0000843 внесені до ЄРДР 08.09.2016.

По-друге, прокурор долучив лист-повідомлення на його адресу від іншого слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/7642/22 за скаргою ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_1 на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні №0000843, в якому слідчий суддя інформує про розгляд такої скарги 20.07.2022 о 15.00 годині в приміщенні суду. За твердженням прокурора, зазначений лист свідчить про те, що знову звертаючись до слідчого судді з аналогічною скаргою, але пізніше, тобто зі скаргою, яка зараз розглядається, сторона захисту пропустила 10-денний строк звернення до слідчого судді із скаргою в порядку ст.303 КПК України.

Захисник ОСОБА_4. в обґрунтування наявності правових підстав для оскарження підозри в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР 08.09.2016, зазначила, що з огляду на те, що відомості щодо повідомлення про підозру ОСОБА_1 є відомостями про кримінальне правопорушення, вказані відомості внесені до ЄРДР після 15.03.2018, за таких обставин, повідомлення про підозру підлягає оскарженню відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України і це відповідатиме вимогам відповідного Закону №2147-VIII від 03.10.2017.

В свою чергу, захисник ОСОБА_5. зауважив, що чинний КПК України не обмежує особу в праві мати стільки захисників, скільки вона забажає. І чинний КПК України не обмежує таких захисників в кількості поданих ними процесуальних документів як органу досудового розслідування, так і слідчому судді, суду. Навіть не існує заборони щодо подачі скарг/клопотань з аналогічними вимогами. Щодо даного конкретного випадку пояснив, що ОСОБА_1 уклав угоди з адвокатами з різних адвокатських об`єднань. Безпосередньо подана ним, ОСОБА_5. скарга в інтересах ОСОБА_1 в справі №760/7642/22 20.07.2022 ще не розглянута. Наразі розглядається скарга, подана адвокатом ОСОБА_4. з іншого адвокатського об`єднання. Щодо пропущеного, на думку прокурора, 10-денного строку звернення до слідчого судді із такою скаргою, вважав такі доводи неспроможними та такими, які не ґрунтуються на положеннях КПК України.

На запитання слідчого судді прокурору щодо інших доводів захисників в частині необґрунтованості повідомлення про підозру, прокурор відповів, що такі твердження є надуманими та безпідставними.

На пропозицію надати матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, та надати саме повідомлення про підозру для дослідження в судовому засіданні та підтвердження своєї позиції і спростування доводів сторони захисту, прокурор відповів, що враховуючи свою позицію по даній скарзі, висловлену під час судового розгляду, зокрема те, що, на його думку, слідчий суддя не має права розглядати цю скаргу, він «не вважає за потрібне» такі матеріали кримінального провадження взагалі надавати слідчому судді.

Прокурор обмежився надання слідчому судді лише копії постанови про зміну прокурорів (на підтвердження своїх повноважень), витягу з ЄРДР від 16.08.2022 (на підтвердження доводів щодо неможливості розгляду слідчим суддею даної скарги враховуючи дату внесення до ЄРДР відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення) та листа-повідомлення іншого слідчого судді суду про призначену дату судового засіданні з розгляду іншої скарги (на підтвердження пропущеного 10-денного строку звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України).

У відповідності до положень ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Зважаючи на ці положення закону та скорочені строки розгляду скарг, враховуючи принцип диспозитивності та вищенаведену позицію сторони обвинувачення, зокрема, Офісу Генерального прокурора, слідчому судді нічого не залишається, як розглянути скаргу за наявними матеріалами.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Системний аналіз наведених положень кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку, що пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України передбачено окремі строки для оскарження повідомлення про підозру, зокрема, - після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом. Таким чином, доводи прокурора про те, що захисником пропущений строк для подання скарги слідчому судді не ґрунтуються на процесуальному законі.

Щодо доводів прокурора про неможливість розгляду слідчим суддею скарги на повідомлення слідчого про підозру в справах, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР до введення в дію цих змін, тобто до 15.03.2018, то слід погодитися із такою конструкцією, яка відповідає зауваженню до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, викладеному самим законодавцем в КПК України в дужках до цього пункту.

Але, слід розрізняти «відомості про кримінальне правопорушення» та «відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

Як вбачається з витягу з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000843 08 вересня 2016 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 були внесені відомості про таку заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В свою чергу, пункт 7 частини 5 статті 214 КПК України передбачає, що до ЄРДР вносяться відомості про обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудового розслідування, реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 1 параграфу 2 Положення до Реєстру вносяться відомості про: час та дату складання повідомлення про підозру, особу, стосовно якої складено повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у разі неможливості повідомлення такій особі про підозру з об`єктивних причин (стаття 277, частина перша статті 298-4 КПК України).

Отже, повідомлення про підозру є відомостями про кримінальне правопорушення внесеними в Єдиний реєстр досудових розслідувань, а тому, якщо зазначені відомості були внесені до ЄРДР після 16.03.2018, незалежно від того, існувало ЄРДР раніше, що відповідатиме п.4 §2 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Враховуючи те, що відомості про оголошення повідомлення про підозру ОСОБА_1 мали бути внесені до ЄРДР 26.01.2022, тобто після введення в дію змін згідно із ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», вказана скарга підлягає розгляду в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Така позиція узгоджується із практикою Київського апеляційного суду, зокрема, позиціями з цього питання, які висловлені в ухвалах від 24.06.2021 (справа №754/7455/21, провадження №11-сс/824/3576/2021), від 16.08.2021 (справа №754/8525/21, провадження №11-сс/824/4608/2021), від 17.09.2021 (справа №757/41757/21, провадження №11сс/824/5397/2021) та висновками Верховного Суду, які наведені в ухвалі від 12.05.2021 у справі №243/14924/19, провадження №51-2307ск21.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пункт 14 частини 1 статті 3 КПК України визначає, що притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.2 ст.22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється прокурором, а у випадках, передбачених КПК України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із повноважним прокурором.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для цілей ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «звинувачення» визначається як офіційне повідомлення, надане особі компетентним суб`єктом про те, що така особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Концепція терміну «кримінальне обвинувачення» характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеер проти Бельгії, заява №6903/75, рішення від 27.02.1980, &46»). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного».

Так, підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини 3 статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст.42 КПК України.

Загальний порядок повідомлення про підозру, передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких стадій: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276), «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277), «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278).

Отже, сама така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277) та його вручення особі (стаття 278).

З аналізу положень статей 276-278 КПК України можна виділити три види самостійних підстав для скасування повідомлення про підозру:

-неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

-порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

-необґрунтованість підозри.

Судовим розглядом встановлено, що 26 січня 2022 року слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області в кримінальному провадженні 0000843 від 08.09.2016 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2016 року офіційно проживає на території Республіки Кіпр та з 15.04.2016 по теперішній час перебуває на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Республіці Кіпр.

12.05.2022 під час перетину пункту митного пропуску на території Республіки Кіпр ОСОБА_1 було повідомлено, що він викликається до місцевого відділу поліції у Республіці Кіпр.

21.05.2022 ОСОБА_1 прибув за вказаним викликом до закордонних правоохоронних органів, де останньому було повідомлено про направлення на його ім`я документів в рамках міжнародної правової допомоги СУ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області документів, зокрема повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 190 КК України від 26.01.2022 в рамках кримінального провадження 0000843. ОСОБА_1 вказані документи не отримав.

Частиною 1 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 135 КПК України передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Зокрема, частина 7 вказаної статті передбачає, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

З огляду на відсутність чинного міжнародного договору про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, між Україною та Республікою Кіпр, який визначає порядок вручення процесуальних документів слідчих органів України, вказані документи підлягають врученню за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що органом досудового розслідування було порушено вимоги ст.ст.135, 278 КПК України під час здійснення повідомлення ОСОБА_1 про підозру, а тому письмове повідомлення про підозру підлягає скасуванню, а скарга захисника ОСОБА_4., подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , - задоволенню.

Щодо доводів сторони захисту про недостатність доказів для підозри ОСОБА_1 у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, тим більше, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, то слід зазначити наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність і достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 &1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитися і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).

Під час судового розгляду скарги прокурор фактично самоусунувся від доведення перед слідчим суддею своєї позиції, а саме позиції сторони обвинувачення в провадженні, і відповідно спростування позиції сторони захисту в частині відсутності достатніх доказів для взагалі повідомлення ОСОБА_1 про підозру.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.

Дотримання належної правової процедури здійснення повідомлення про підозру має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Керуючись ст.ст.2, 42, 276-278, 303-309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу, -задовольнити.

Скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, від 26 січня 2022 року, складене слідчим СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, в кримінальному провадженні 0000843 від 08.09.2016.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 19.08.2022 .