Справа № 450/924/22 Провадження № 1-кс/450/319/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2022 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 29.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, інваліда 3-ої групи, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, стосовно якого 23.09.2021 року скеровано клопотання до Пустомитівського районного суду Львівської області про застосування примусових заходів медичного характеру,-

в с т а н о в и в :
у вказаному клопотанні суб`єкт звернення просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під-вартою ОСОБА_5 , строком на 60 днів, та визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі визначення розміру застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 передбачених у ч. 5 ст. 194 КГІК України, обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися за межі с. Лани та Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та про зміну місця роботи; утримуватися від спілкуванням з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення вказаного клопотання, зазначив, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Вказане мотивує тим, що підозрюваний потребує заходів медичного характеру, оскільки існують обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 хворіє психічним захворюванням. Вказане підтверджується також тим, що на розгляді Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває клопотання про застосування заходів медичного характеру, розгляд яких на даний час не завершено.

Підозрюваний в судовому засіданні, підтримав позицію захисника. Також вказав, що в день коли мало місце події, по дорозі йшов з дому та рухаючись по селі Лани, побачив на узбіччі дороги машину ОСОБА_8 , де в машині світився магнітофон і вирішив, що його потрібно вирвати, щоб не згорів автомобіль.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, та перевіривши додані до клопотання матеріали вважаю, що в задоволенні клопотання, слід відмовити, виходячи з наступного :

органом досудового розслідування встановлено, що 28.03.2022 року, близько 05:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Лани Львівського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, проник шляхом вільного доступу у незачинений автомобіль марки «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , який знаходився на узбіччі вулиці Шевченка, поруч огорожі будинку, № 68, де проживає потерпілий, звідки таємно викрав авто магнітолу, вартістю 800 грн., колонки автомобільні марки «Skylor», вартістю кожна 600 грн., загальною вартістю 1200 грн., після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення та у подальшому був затриманий працівниками поліції з викраденим майном.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.03.2022 року в ЄРДР за № 0000139 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.03.2022 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.03.2022 року старшою слідчою слідчого ВП № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 - ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція статті ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення - ч. 4 ст. 185 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від ОСОБА_9 28.03.2022 року; протоколами огляду місця події від 28.03.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; постановою про визнання речовими доказами від 28.03.2022 року.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно довідки виданої КНП «Пустомитівська ЦРЛ» 29.03.2022 року за вих. № 408, ОСОБА_5 , перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом органічний маревний (шизофреноподібний).

03.09.2021 року слідчим СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_11 , складено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000476 від 14.07.2021 року за ч. 3 ст. 186 КК України. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 110 від 25.08.2021 року, ОСОБА_5 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до вимоги про судимість від 29.03.2022 року, до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Городоцьким районним судом Львівської області 30.07.2010 року було застосовано примусові заходи медичного характеру; Пустомитівським районним судом Львівської області 05.02.2015 року було застосовано примусові заходи медичного характеру; 03.09.2021 року в Пустомитівський районний суд Львівської області скеровано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

З врахуванням наведеного, слідчим суддею встановлено, що існують підстави вважати, що ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому діяння, був в неосудному або обмежено осудному стані, однак в порушення вимог ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчим та прокурором не було залучено експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

З представлених документів слідчому судді, встановлено, що щодо ОСОБА_5 , двічі застосовувалися примусові заходи медичного характеру, та ще одне клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області.

Слідчим та прокурором не доведено перед слідчим суддею, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, окрім того, не надано доказів на підтвердження встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби ОСОБА_5 в межах вказаного кримінального провадження, для обрання запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК України.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суді від 15.04.2021 в справі № 800/331/16 , що згідно із частиною другою статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Відповідно до Конвенції та практики ЄСПЛ, зокрема у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Харченко проти України" та "Лабіта проти Італії", обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки в порядку ч. 1 ст. 183 КПК України, прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та застосування до останнього запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК України, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193-194, 508, 509, 395 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1