МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1056/22
Провадження № 1-кс/945/72/22
У Х В А Л А
19 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року за № 0000130 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Органом досудового розслідування, відповідно до тексту клопотання та копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області розташоване за адресою: 54036, м. Миколаїв, вул. Очаківська, 164.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання, дійшов такого.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) "кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом". А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року N 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України").
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного в ухвалі від 22 квітня 2020 року у справі № 487/7605/19 (провадження № 51 1901 впс 20).
В межах територіальної юрисдикції Миколаївського районного суду Миколаївської області не знаходиться (не зареєстрований) відповідний державний орган, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
З доданої до клопотання копії наказу № 275 від 26 липня 2022 року слідує, що за відділом поліції № 5 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, смт. Ольшанське, вул. Шкільна, буд. 35, закріплено лише додаткове службове приміщення, для розміщення слідчих та проведення досудового розслідування кримінальних проваджень.
Також, суд звертає увагу і на те, що у вказаному наказі мова йде про відділ поліції, а досудове розслідування здійснюється відділенням поліції.
За таких обставин слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області позбавлений можливості розглядати подане клопотання, і воно підлягає поверненню заявнику, для звернення до належного суду.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 234 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2022 року за № 0000130 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - повернути у зв`язку з непідсудністю Миколаївському районному суду Миколаївської області.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

19.10.2022