Провадження 1кп-200/403/20
УХВАЛА
Іменем України
8 вересня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001069, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.
Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні зазначеного запобіжного заходу, не перестали існувати, зважаючи на тяжкість вчинених ним злочинів та введення в Україні воєнного стану, що погіршує криміногенну обстановку. Також, враховуючи особистість обвинуваченого, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, вчинив злочини за місцем свого проживання, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом та продовжить займатися злочинною діяльністю.Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає. Розмір раніше визначеної застави просив залишити без змін.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора і заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, з тих підстав, що прокурором не доведено обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а він має міцні соціальні зв`язки - дружину, неповнолітню дитину, які зараз у зв`язку з війною потребують його піклування, має постійне місце проживання, він тривалий час перебуває під вартою, а тільки тяжкість пред`явленого обвинувачення не може бути підставою для продовження тримання його під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію сторони захисту.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, виходячи з наступного.
Ухвалою суду від 28.07.2022 року обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 25.09.2022 року включно. Справа по суті не розглянута, судом досліджуються докази, здійснюється виклик та допит свідків обвинувачення.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів в сфері незаконного обороту наркотичних засобів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, які він вчинив будучі притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, він раніше судимий, офіційно не працює та не має постійного легального та стабільного джерела доходу, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки, у тому числі свідок щодо якого застосовані заходи безпеки, не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження та перешкоджання останнім вчинення інших злочинів та продовження заняття незаконною діяльністю.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості, інших підозр у вчиненні кримінальних правопорушень може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, продовжить займатися незаконною діяльністю або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, родину, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який, у тому числі на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
Також суд не вважає підставою зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід посилання сторони захисту на те, що справа тривалий час розглядається у суді, і обвинувачений тривалий час утримується в слідчому ізоляторі, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу, і з врахування стадії процесу та підстав з яких суд тривалий час не може ухвалити рішення по суті справи з огляду на положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод та усталеної практики Європейського суду з прав людини суд вважає, що загальний строк тримання обвинуваченого під вартою не є надмірним.А посилання сторони захисту, як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, на те, що суду стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на даній стадії процесу, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.
Таким чином з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, який не має бездоганної репутації у суспільстві, зважаючи на введення воєнного стану в Україні, суд не вбачає наявності у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і тому підстав для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.

Також, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 6 листопада 2022 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1