Справа № 369/6879/22
Провадження №1-кс/369/1167/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000437 від 03.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого відділу відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000437 від 03.08.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Києво-Святошинської окружної прокуратури надійшла заява від директора ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» ОСОБА_3 щодо шахрайського заволодіння коштами підприємства службовими особами ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» в особливо великих розмірах.

Так, між ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» та ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (було укладено два договори поставки: договір поставки №61002 та договір поставки № 61006 від 08.02.2022.

ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» поставив ТОВ «ОГІТІМУСАГРО ТРЕЙД» за Договором поставки № 61002 від 08.02.2022 2523,77 тон соняшнику, загальною вартістю 52 266 352, 03 гривень. Факт поставки та передачі товару у власність Покупця підтверджується видатковою накладною №РН-0000011 від 08.02.2022 на суму 24 425 869, 43 гривень, довіреністю на отримання товару № ОР-Д0012 від 08.02.2022, актом приймання-передавання зерна № 41 від 08.02.2022, згідно якого було передано 1 179 994 кг соняшнику, видатковою накладною № РН-0000018 від 18.02.2022 на суму 2 537 966, 99 гривень, довіреністю на отримання товару № ОР-Д0017 від 18.02.2022, актом приймання-передавання зерна № 42 від 18.02.2022, згідно якого було передано 122 500 кг соняшнику, видатковою накладною № РН-0000019 від 18.02.2022 на суму 22 195 189, 13 гривень, довіреністю на отримання товару № ОР-Д0017 від 18.02.2022, актом приймання-передавання зерна №43 від 18.02.2022, згідно якого було передано 1 221 276 кг соняшнику.

За Договором поставки №61006 від 08.02.2022 ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» поставив ТОВ «ОГІТІМУСАГРО ТРЕЙД» 807, 033 тон соняшнику загальною вартістю 16 705 587, 94 гривень. Факт поставки та передачі товару у підтверджується видатковою накладною № 9 від 08.02.2022 на суму 16 705 587, 94 гривень, довіреністю на отримання товару № РЗ-Д0016 від 08.02.2022 та актом приймання-передавання зерна № 215 від 08.02.2022, згідно якого було передано 807 033 кг соняшнику.

Пунктами 4.1., 4.2. Договорів поставки передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар на умовах EXW - «франко-склад», згідно правил Інкотермс в редакції 2020 року. Строк поставки до 25.02.2022 включно.

Постачальник поставив товар 08 та 18 лютого 2022 року в об`ємах, зазначених вище.

Усі вище зазначені факти підтверджуються відповідними первинними документами: видатковими накладними, актами приймання-передачі товару, довіреностями на отримання товару.

Постачальником після виконання усіх вище зазначених умов Договорів щодо здійснення поставки та передачі товару та його відповідного оформлення виставлено Покупцю наступні рахунки на оплату товару: рахунок № 22 від 08.02.2022 на загальну суму 16 705 578. 74 гривень, рахунок № 23 від 08.02.2022 на загальну суму 24 425 869, 43 гривень та рахунок № 42 від 18.02.2022 на загальну суму 18 766 352. 03 гривень.

Загальна сума заборгованості покупця за Договорами поставки становить 24 844 964 гри. 70 коп.

У квітні на адресу ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» надійшли два ідентичні листи за Договорами поставки, відповідно до яких, ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» фактично посилається на прострочення виконання зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлений товар. При цьому без наявних на те законних підстав відмовляється в односторонньому порядку від виконання умов договорів щодо здійснення оплати за отриманий товар.

Крім того, у ході телефонних розмов, службові особи ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» повідомили, що здійснювати виплати по вказаним договорам заборонено керівництвом підприємства.

Поряд з цим, боржник має заборгованість не тільки перед ТОВ «ЕР СІ ГРЕЙН» тому нерозрахування з постачальниками є системним. Одночасно з цим, божник продовжує укладати договори, однак розрахунки по них також не здійснюються.

Тому, у слідства на даний час є підстави вважати, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» умисно укладає договори поставки та привласнює товар шахрайським способом, не розраховуючись за нього.

Враховуючи наведене, прокурор просить накласти арешт на банківські рахунки та грошові кошти, які містяться на вказаних банківських рахунках.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

На даний час ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» відкрито рахунки в ПАТ АБ «Південний» ():

- № НОМЕР_1 ;

- № НОМЕР_2 (валюта українська гривня)

- № НОМЕР_2 (валюта доллар США)

та в АТ «ОТП Банк» ():

- № НОМЕР_3 ;

- № НОМЕР_4 ;

- № НОМЕР_5 ;

- № НОМЕР_6 ;

- № НОМЕР_7 ;

- № НОМЕР_8 ;

- № НОМЕР_9 ;

- № НОМЕР_10 .

04.08.2022 постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_2 визнано речовим доказом, оскільки вони відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився. Власник майна у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався.

Відповідно до ч. 2. ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи дійшов наступного висновку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вирішуючи питання про арешт майна та враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням неправомірної вигоди яка отримана юридичною особою розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого засудженого третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV, в редакції від 02.12.2012 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, судовою процедурою гарантується дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, у клопотанні про арешт майна, не дотримався.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що банківські рахунки та наявні на них грошові кошти, які зазначені в клопотанні про арешт майна зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України з наданих матеріалів не вбачається.

Таким чином, прокурором не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на банківські рахунки та грошові кошти, зазначені в клопотанні, є необхідним, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000437 від 03.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1