Справа № 136/1765/18
провадження №1-кп/136/165/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 18.06.2018, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, освіта середня професійна, інвалід 3 групи, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, освіта повна середня, тимчасово непрацюючої, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ,

з боку захисту

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 близько 14:00 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ідучи по вул. Шкільній в с. Росоша Липовецького району Вінницької області, випадково зустріли ОСОБА_6 , яка в цей час рухалась на своєму велосипеді, та помітивши її ОСОБА_4 попросила останню зупинитись, що та і зробила.

Після того, як ОСОБА_6 зупинилась на дорозі тримаючи в руках свій велосипед, то ОСОБА_4 використовуючи малозначний привід - розповсюдження потерпілою неправдивих чуток відносно них, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, підбігла до потерпілої ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи, умисно схопила її руками за одяг та стала шарпати і тим самим порвала їй кофту, після чого штовхнула ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала на землю.

ОСОБА_3 , розуміючи те, що ОСОБА_4 вчиняє протиправні хуліганські дії відносно ОСОБА_6 , використовуючи малозначний привід - розповсюдження потерпілою неправдивих чуток відносно них, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та зневагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві та правил моралі, приєдналася до останньої та стала умисно наносити удари руками і ногами, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3 душили руками за шию і наносили удари руками по обличчю і тілу ОСОБА_6 , також ОСОБА_3 наносила удари ногами по тілу та нижніх кінцівках потерпілої.

В той час коли ОСОБА_6 вирвалась від них та відбігла далі по вулиці, то її знову ж таки наздогнала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , і в черговий раз повалили її на землю та стали бити руками по обличчю та тілу, розуміючи протиправний характер свої дій та у присутності свідків, у тому числі малолітніх дітей, які в цей час проходили по вулиці і усе бачили, незважаючи на загальноприйняті норми поведінки в суспільстві та норми моралі, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 до того часу, доки до ОСОБА_4 хтось не зателефонував і бійка прикоротилась, після чого ОСОБА_6 піднялась із землі та відійшла від них подалі. Однак, в подальшому через короткий проміжок часу між ними виникла словесна суперечка, на яку ОСОБА_4 відреагувала неадекватно та продовжила свої хуліганські дії, підбігши до ОСОБА_6 схопила її за одяг та в черговий раз повалила її на землю та стала наносити удари руками по обличчю та тілу, але її дії припинила ОСОБА_3 , яка забравши ОСОБА_8 ще також нанесла один удар полімерним відром по голові ОСОБА_6 і в подальшому вони пішли звідти.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 спричинили потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, правому плечі та передпліччі, лівому плечі, на животі, правому та лівому стегнах, синці та садно на грудній клітині, садно на лівому передпліччі, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Такі умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою - ті самі дії вчинені групою осіб.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, суду показала що сварка та шарпанина була між потерпілою та її дочкою ОСОБА_4 , а вона особисто участі в цьому не приймала, а лише підбігла і розборонила їх. На її думку потерпіла обмовляє її намагаючись помститись, хоча їй незрозумілі її мотиви, оскільки вона завжди до потерпілої ставилась гарно та захищала.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково, суду показала, що їй стало відомо, що потерпіла розповсюджує чутки, що її сестри дитина «з пробірки», а її чоловік безплідний. Її це обурило і коли 15.06.2018 близько 14:00 год. в с. Россоша вони йшли разом з матір`ю та побачили потерпілу, то вона окликнула її. Потерпіла їхала на велосипеді і зупинилась. Вона підійшла до неї і стала зя`совувати стосунки, виникла сварка і вони стали битися. Вона встигла нанести потерпілій декілька ляпасів, як її забрала мати. Вважає, що потерпілій тілесні ушкодження були нанесені напередодні іншою особою, а потерпіла її обмовляє, бажаючи помститись.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведена, дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка будучи допитана в судовому засіданні суду показала, що 15.06.2018 біля 14 год. йшли трьох обвинувачена ОСОБА_3 , її чоловік та дочка обвинувачена ОСОБА_4 . Ці події відбувалися в Росоші біля стадіону по вулиці Шкільній. Її окликнула ОСОБА_4 і вона зупинилася на велосипеді. Підійшли ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_3 , які стали її бити, звалили на землю. Били її всі і чоловік ОСОБА_3 також. ОСОБА_4 і ОСОБА_3 били руками і ногами, душили. Вона видерлась і стала тікати, її догнали і ОСОБА_9 світлана стала бити її пластиковим відром, яке було в неї в руках, а ОСОБА_4 руками. Потім її облишили, вона викликала поліцію, їздила знімати побої. Була вся в синцях, голова крутилась. Обвинувачених намагалась зупинити ОСОБА_10 , яка проходила з дітьми по дорозі і бачила бійку, однак ті її не слухали. Після бійки вона виявила, що в неї порвана блузка, яку вона потім віддала поліції.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 15.06.2018 біля 14 год. вона йшла з дітьми в АДРЕСА_1 і почула крик та повернула у вулицю, де у сусіди під забором лежала ОСОБА_12 , над нею були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_13 встала та щось їм сказала, після чого вони підійшли до неї виясняти відносини. Пам`ятає як ОСОБА_4 наносила удари руками і ногами по тілу ОСОБА_6 . Чи била ОСОБА_3 потерпілу ОСОБА_6 на даний час вона не пам`ятає. Коли вона пройшла то потерпілу перестали бити і вона пішла додому..

- оглянутим в судовому засіданні речовим доказом - матерчатою кофтою із пошкодженнями, в якій потерпіла була одягнена 15.06.2018 року під час її побиття. Дана кофта жіноча із матерчато-полімерного матеріалу, на якій наявні графічні зображення квітів різного кольору. Про огляді її в області шийного отвору наявні розриви тканини, які зі слів ОСОБА_6 виникли внаслідок шарпання її за одяг ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і побиття;

- висновком судово-медичного експерта № 739 від 26.06.2018, згідно якого у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження - синці на голові, правому плечі та передпліччі, лівому плечі, на животі, правому та лівому стегнах, синці та садно на грудній клітині, садно на лівому передпліччі. Вказані тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення можливо в термін, вказаний в постанові про призначення експертизи, 15.06.2018;

- відомостями отриманими в ході слідчого експерименту від 10.07.2018, які зафіксовані за допомогою відеозапису та містяться на оптичному диску, за участі потерпілої ОСОБА_6 , та в ході якого потерпіла ОСОБА_6 уточнила місце де відбувались події, де розпочалась бійка, де вона падала, як і в якій послідовності їй наносили удари;

- відомостями отриманими в ході слідчого експерименту від 10.07.2018, які зафіксовані за допомогою відеозапису та містяться на оптичному диску, за участі свідка ОСОБА_14 , та в ході якого свідок уточнила місце де відбувались події, де розпочалась бійка, де лежала ОСОБА_6 , хто, як і в якій послідовності їй наносили удари;.

Суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, за кваліфікуючою ознакою - ті самі дії, вчинені групою осіб.

Вказаний висновок суду ґрунтується на відомостях отриманих в ході судового розгляду під час дослідження доказів по справі. Цілком очевидно, що обвинувачені намагались досягти своєї мети будь-якими засобами, а заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій виступало лише, як засіб усунути перешкоди в цьому, показати свою зверхність та нехтування усталеними нормами поведінки та громадського порядку.

Суд відкидає, як неправдиві показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зокрема, щодо того, що ОСОБА_3 не приймала участі в бійці, оскільки вони спрямовані на спотворення об`єктивних обставин справи, суперечать іншим дослідженим доказам і мають на меті створити умови для уникнення ОСОБА_15 кримінальної відповідальності, а для ОСОБА_4 будуть мати наслідком зміну кваліфікації, що покращить її становище.

Показання ОСОБА_4 , щодо того, що вона лише нанесла декілька ляпасів суд також відкидає, як неправдиві, оскільки вони суперечать іншим доказам та не відповідають тілесним ушкодженням виявленим в потерпілої. Показання ОСОБА_4 , з того приводу, що тілесні ушкодження були отримані потерпілою напередодні і що вона до них жодного відношення не має також відкидаються судом, як неправдиві, оскільки вказані відомості обвинувачена повідомила через значний проміжок часу, маючи на меті ввести суд в оману та уникнути відповідальності, усвідомлюючи неможливість їх перевірки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебували та не перебувають.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують їх покарання, майнового стану обвинувачених.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 та та ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано їх діяння у виді позбавлення волі.

Разом із тим, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особи обвинувачених та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання та ізоляції їх від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ч. 2 ст. 296 КК України, ст.ст. 65, 66, 67, 368, 374, 376, 394395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю у 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю у 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме матерчату кофту з квітковим візерунком, яка належить потерпілій ОСОБА_6 - повернути законному володільцю.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_16