Справа № 274/1699/22
Провадження № 1-кп/0274/494/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2022 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000069 від 12.04.2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 19.03.2022 року близько 10.00 год., перебуваючи в публічному місці, а саме неподалік будинку культури, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , будучи громадянином України, в присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших невстановлених слідством осіб, які в той час перебували неподалік будинку культури, висловлювався наступними фразами: «основна ціль спецоперації росії це денацифікація та демілітаризація України, роззброєння національних батальйонів та знищення нациків»; « я надіюсь, що цих уродів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приведуть в суд, вони повинні відповісти за кров та наказ ввести війська на Донбас»; « я вважаю Крим російським, ніякий він не український»; « України, як держави скоро не буде, путін є справжнім президентом в порівнянні з Зеленським, і після того, як росія захопить Україну, російський президент винищить всіх українських націоналістів та наведе порядок», чим публічно заперечував здійснення збройної агресії проти України, висловив повну підтримку дій агресора та публічно закликав до підтримки рішень дій держави-агресора.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 111-1 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в публічному запереченні здійснення збройної агресії проти України та публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок та спокій громадян не порушує, до конфліктних ситуацій не схильний.
Визначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому суд виходить з того, що законодавцем визначено єдиний вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а відтак обвинуваченому має бути призначене саме такий вид безальтернативного покарання. Зважаючи на те, що вчинення кримінального правопорушення не пов`язане з діяльністю обвинуваченого або зайняття ним будь-яких посад, суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування. Зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини та наявність пом`якшуючих обставин, відсутність, при цьому, обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне застосований даний вид покарання в розмірі, що наближається до мінімального, визначеного в санкції статті.
На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами. На думку суду саме таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, на строк 11 (одинадцять) років.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1