Номер провадження: 11-сс/813/887/22
Справа № 521/8522/22 1-кс/521/2062/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000432 від 16.06.2022 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Челябинськ Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000432 від 16.06.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

14.06.2022 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на сходовій клітці будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де останній помітив велосипед марки «Crosser» чорного кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 дійшов до вказаного велосипеду марки «Crosser» чорного кольору, та, впевнившись в тому, що за ним нiхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрав вказаний велосипед, належний потерпілій ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8000 грн.
17.06.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
17.06.2022 року слідчий СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з погодженим прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_10 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків: переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 20.08.2022 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Підозрюваного ОСОБА_6 затримано в залі судового засідання.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник посилається на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також захисник просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 на законних підставах проживає в Україні в м. Одесі, зареєстрований в Одеській області, має власне житло, має достатньо міцні соціальні зв`язки, повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися. Разом з тим, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просив розгляд поданої апеляційної скарги проводити без участі підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника в письмовому провадженні. Прокурор ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду із заявою про розгляд апеляційної скарги без участі прокурора, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.406 КПК України, суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

За таких підстав, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.1 ст.406 КПК України апеляційний розгляд проведено у письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри, а тому доводи захисника в цій частині є непереконливими.

В той же час, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є невмотивованим та необґрунтованим, з огляду на таке.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не в повному обсязі врахував положення ст.ст.177, 182, 183 КПК, та прийняв необґрунтоване рішення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

При обґрунтуванні рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати вимоги ст. 178 КПК, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Положення ст.ст.177, 178 КПК та наведені норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свободне були враховані слідчим суддею.

Апеляційний суд наголошує, що тримання під вартою, як винятковий захід, може застосовуватися тільки у випадку, коли особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК.

У своєму Рішенні «Подвезько проти України» №74297/11 від 12.02.15 року ЄСПЛ у п. 21 вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватись фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватись, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.
Крім того, в зазначеному Рішенні ЄСПЛ звернув увагу на неприпустимість загальних формулювань в судових рішеннях та застосування повторюваних шаблонних фраз. Зазначене не свідчить про те, що суди здійснюють належну оцінку фактів стосовно необхідності застосування такого запобіжного заходу за обставин конкретної справи.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею належним чином не обґрунтоване.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею залишено поза увагою наступні обставини справи: підозрюваний ОСОБА_6 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час мешкає на території України.
Вказані обставини дають апеляційному суду підстави вважати, що підозрюваний має достатні соціальні зв`язки, а тому ризик можливого переховування підозрюваного є мінімізованим. При цьому, факт наявності у підозрюваного ОСОБА_6 громадянства іншої країни, не доводить існування ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду.
Не доведеними залишились і твердження слідчого та прокурора про існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, оскільки з матеріалів судової справи не вбачається, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
За таких обставин, ризик щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також визнається апеляційним судом мінімальним.
Наведені обставини свідчать про необґрунтованість доводів слідчого та прокурора про існування в такому ступені ризиків, що може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки незважаючи на неможливість в повному обсязі виключати наведені ризики, вони, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, є мінімальними та запобігти цим ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.
За наведених обставин апеляційний суд констатує, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, який має місце проживання та міцні соціальні зв`язки, та недоведеністю органом досудового розслідування та прокурором, що підозрюваний в будь-який спосіб заважав кримінальному провадженню, є настільки мінімізованим, що не дає підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, який в даному випадку є занадто суворим.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, на даний час немає та прокурором і слідчим не доведено.
Крім того, апеляційним судом встановлені інші обставини, які відповідно до положень п.2 ч.3 ст.407 КПК, тягнуть за собою скасування ухвали суду та прийняття апеляційним судом нової ухвали.
Так, оскаржена ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, оскільки задовольнивши клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив розмір застави, що суперечить вимогам ч.3 ст.183 КПК, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Скасовуючи оскаржену ухвалу та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, досудового розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, апеляційний суд вважає необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування підозрюваного, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід є цілком співмірним інкримінованому підозрюваному злочину та його особі, а такожбуде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, з її правом утримання дружини та малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2022 року в кримінальному проваджені №0000432 від 16.06.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, якою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 20.08.2022 року, без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені №0000432 від 16.06.2022 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі України, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою та іншими учасниками кримінального провадження, визначениими слідчим або прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту проголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 13.07.2022 року та закінчується 20.08.2022 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор», слідчому, прокурору до відома, та начальнику ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4