Справа № 588/1010/22
№ провадження 1-кп/588/132/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці кримінальне провадження № 0000060 від 16.09.2022 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який працює мулярем, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,
за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
У С Т А Н О В И В:
15.09.2022 року близько 20 години 00 хвилин у приміщенні літньої кухні домогосподарства, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та його сестрою ОСОБА_5 виник конфлікт. Вичерпавши словесні методи впливу, 15.09.2022 близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_5 з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, стоячи навпроти ОСОБА_5 , яка сиділа на табуреті біля столу, наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Після цього для захисту своєї дружини втрутився у конфлікт ОСОБА_6 , який словесно заспокоїв ОСОБА_5 та відвів останнього у бік. На цьому даний конфлікт закінчився.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження в ділянці лівого ока синець невизначеної форми, яке по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив, обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що є рідним братом потерпілої, до якої напередодні конфлікту приїхав у гості у с.Білка. Конфлікт стався 15.09.2022 року увечері через малолітнього сина сестри, який є неслухняним, через що обвинувачений на нього накричав. Оскільки син поскаржився матері ОСОБА_7 , то остання з цього приводу почала сварку з обвинуваченим. Все відбувалось у приміщенні літньої кухні. Обвинувачений намагався пояснити сестрі чому кричав на її сина ОСОБА_8 , але вона не погоджувалась, і сидячи за столом на табуреті дотягнулась до пательні, що стояла на плиті, і замахнулась нею. У відповідь на це обвинувачений ударив кулаком в область лівого ока сестри. Після цього втрутився зять обвинуваченого, а ОСОБА_7 пішла викликати поліцію.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з таких мотивів.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Як пом`якшуючу вину обставину суд відповідно до статті 66 КК України визнає активне сприяння обвинуваченого у розкритті кримінального проступку, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органу досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального проступку, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Суд не вбачає підстав для визнання наявності щирого каяття у обвинуваченого з огляду на таке.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року № 13-70кс19).
Саме по собі визнання вини і надання показань обвинуваченим ОСОБА_5 не є достатньою підставою для визнання у нього наявності такого психічного стану винної особи, який характеризує щире каяття. Обвинувачений визнав, що з моменту заподіяння тілесних ушкоджень сестрі 15.09.2022 і до судового засідання у кримінальному провадженні він не вибачився перед нею, не вчинив жодних дій, щоб продемонструвати щирий жаль з приводу вчиненого. Обвинувачений під час допиту при висловленні ставлення до вчиненого формально обмежився твердження про те, що вважає свої дії неправильними, при цьому не засудив свої дії, заявив, що не спілкується із сестрою після конфлікту і не намагався цього зробити через те, що вона звернулась до поліції.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не установлено.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризуються нейтрально, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Ураховуючи наявність пом`якшуючої вину обставини, та з огляду на те, що обвинувачений перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ІГ Молодість», суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу у максимальному розмірі.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Штраф має бути сплачений у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1