Справа № 527/712/22
провадження № 1-і/527/11/22
УХВАЛА
20 травня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора в режимі відеоконференції - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі Глобинського районного суду Полтавської області клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000039 стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробочкине Чугуївського району Харківської області, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
19 травня 2022 прокурором до суду подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят днів з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Чугуївського міського суду Харківської області на Глобинський районний суд Полтавської області, тому вказане клопотання підсудне Глобинському районному суду Полтавської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Глобинського районного суд Полтавської області визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та вказував, що на теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім цього обвинувачений може незаконно впливати на свідків у провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому прокурор навів обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала.
Обвинувачений ОСОБА_5 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до суду надано довідку, зі змісту якої вбачається, що у вказаній установі доступ до глобальної мережі Інтернет відсутній, у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення засідань з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відеоконференцій не можливе.
Відповідно до п. 7 роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів.
Отже, враховуючи, що відсутня об`єктивна можливість проведення судового засідання за участю підозрюваного ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, суд вважає необхідним розглядати клопотання у його відсутність.
Суд, заслухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
На розгляді Чугуївського міського суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 від 11.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Встановлено, що 21 січня 2022 року ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» УДПтС України на строк 60 днів, тобто до 21 березня 2022 року включно.
В ухвалі суду встановлені наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років.
В подальшому, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ст. 615 КПК України, включно до 21.05.2022.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обраного обвинуваченому, якщо судове провадження не було завершене до спливу визначеного строку.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.
Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, в зв`язку із чим суд погоджується із твердженням сторони обвинувачення про те, що перебуваючи на волі, обвинувачений може спробувати переховуватись від суду, вчиняти нові злочини або продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків у провадженні, оскільки має інформацію про їх місце проживання, і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити вчинення ним злочинів в подальшому. Але, на думку суду, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України які продовжують існувати та не зменшились на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; його майновий стан, наявність певних соціальних зв`язків.
Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів тяжкого корисливого злочину, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчиненні інших злочинів, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки на теперішній час ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Крім того, наявність ризиків, які зазначає прокурор у своєму клопотанні, була предметом дослідження під час обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, як в період досудового розслідування так і під час судового розгляду, що відображено у відповідних ухвалах суду.
Керуючись главою 18, ст. ст. 369-372, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто по 18 липня 2022 року, включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1