Провадження №1-кс/523/2312/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 м.Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000555 від 23.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289 КК України «Про арешт майна», -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно з забороною відчуження та розпорядження, яке вилучено під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставу арешту майна прокурор зазначає, що вилучені речі, в розумінні ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами та на думку органу досудового розслідування, у разі не накладення арешту, вилучене майно може бути пошкоджене, зіпсоване, втрачене, знищене.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання про арешт майна, вважає за необхідне повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ст.170 КПК України , завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У порушення вищезазначеної вимоги прокурором в клопотанні про арешт майна не зазначено підстави і мету арешту майна та не обґрунтовано необхідність арешту майна. Передання майна власнику, який може бути потерпілим , в повній мірі забезпечить запобігання ризикам його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У клопотанні фактично не зазначено підстави і мету арешту майна і не наведено обґрунтування необхідності арешту майна, адже поверенення майна власнику, жодним чином не може вплинути на можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна. Власник який є потерпілим, може надати добровільно майно на зберігання стороні обвинуваченого, а у випадку такої відмови, вказане майно може бути повернуто останньому під зберігальну розписку, що також забезпечить інтереси слідства без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, що згідно ст.132 КПК України.
На підставі викладеного слідчий суддя керуючись ч.3 ст. 172 КПК України повертає клопотання про арешт майна прокурору, та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64-2,132,170-172 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_2 , повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1