Справа № 359/3632/22
Провадження № 1-в/359/249/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в залі суду клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
20.06.2022 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 рази, стягнень не має. Працевлаштований робітником в майстерні установи на дільниці ремонту піддонів.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» та засуджений в судове засідання не з`явились. До початку розгляду справи надали заяви, в яких клопотання підтримали та просили його розглянути без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, вироком Богуславського районного суду Київської області від 14.04.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 14.04.2020 набрав законної сили 15.05.2020.

Початок строку відбування покарання 06.02.2020, а кінець строку 06.08.2023.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

В той же час, згідно рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 16.09.2021 року № 6-р(II)/2021, частину першу статті 81 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, згідно з Рішенням Конституційного Суду.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, а тому по відношенню до нього може бути застосована норма ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений за тяжкі злочини, вину у скоєнні яких визнав повністю.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи, зокрема останньої характеристики від 09.06.2022, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 06.02.2020.

Під час знаходження в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

До ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» прибув 24.06.2020 року. За час відбування покарання характеризується позитивно. Отримав 3 заохочення правами начальника установи, стягнень не має. Працевлаштований робітником в майстерні установи на дільниці ремонту піддонів.

У колективі засуджений підтримує рівні доброзичливі відносини. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує.

Відповідно до статті 123 КВК України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до статті 127 КВК України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.

Аналіз даних про особу засудженого, який неодноразово судимий, отримав лише три заохочення, вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання наразі є передчасним.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1