Справа № 442/5163/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/475/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у м.Львові у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00010006 від 10.06.2019 року та за № 0000760 від 08.10.2021 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.3 ст.185 КК України року,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.09.2015 Старосамбірським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296, ч.З ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.4 ст. 296 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання - у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено - «тримання під вартою». Строк відбуття покарання постановлено рахувати з часу затримання, а саме з 16.02.2022 року.
На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 11.07.2019 по 06.09.2019 зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати сумі 13345,13 гривень.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Дрогобицької міської ради до ОСОБА_9 , третя особа на стороні позивача КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 кошти, витрачені КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_10 на користь Дрогобицької міської ради у розмірі 4086 (чотири тисячі вісімдесят шість) гривень (р/р 0014, 24060300 (інші надходження) МФО 825014, ЗКПО 38007496).
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_6 в користь ОСОБА_11 16 025 (шістнадцять тисяч двадцять п`ять) грн. 42 коп. матеріальної шкоди та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн..
В решті позову відмовлено.
Вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 , 10.06.2019 приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці, на автобусній зупинці, навпроти будинку 137А, на вул.Довбуша у с. Новий Кропивник Дрогобицького району, діючи з метою грубого порушення громадського порядку та спокою громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, в присутності інших громадян, безпричинно, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень кухонного ножа, лівою рукою наніс ОСОБА_10 , три удари в ділянку реберної дуги справа, чотири удари в поперекову ділянку справа та ділянку правої сідниці, один удар в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку правого плеча та передпліччя, один удар в ділянку лівої сідниці, заподіявши тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта, відносяться до легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Окрім цього, в період з 03.10.2021 по 07.10.2021, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не представилось можливим встановити, ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , побачив, що в будинку нікого немає та вирішив таємно викрасти майно, шляхом проникнення у вказаний будинок.
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 , в той же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що власник будинку відсутній та ніхто не спостерігає за ним, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, підійшов до металопластикового вікна будинку, пошкодив його, проник у житловий будинок АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав чайник марки «Bosch» моделі «TWK3P420» вартістю 537,50 грн., телевізор марки «LG» моделі «LG 1080р», діагоналлю 32 дюйма вартістю 3233,33 грн., військовий бінокль Б8*30 вартістю 1733,33 гривень, чохол шкіряний для військового бінокля вартістю 600 гривень, мікрохвильову піч марки «Dimarson» моделі «D8N201 -501 А» вартістю 2864,40 грн., тунець марки «Балтійський бриз» масою 185 г. в кількості 4 шт. вартістю 37,86грн., за одну, загальною вартістю 151,44 грн., олія марки «Чесний літр» ємністю 1 л. вартістю 52,46 грн., паштет шпротний марки «Супой» масою 160 г. в кількості 2 шт. вартістю 13,20 грн., за одну, загальною вартістю 26,40 грн., паштет з курячим м`ясом марки «Чесна марка» масою 240 г. вартістю 17,71 грн., кава марки «Jacobs» масою 250г. вартістю 102,15 грн, шпроти «Szproty Podwedzany» вагою 160 г. в кількості 2 шт. вартістю 42,67 грн., за одну, загальною вартістю 85,34 грн., ікра кабачкова марки «Мирний край» масою 460 г. в кількості 2 шт. вартістю 23,18грн., за одну, загальною вартістю 46,36 грн та пішов у невідомому напрямку, тобто привласнив чуже мано та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 9450,42 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України та вчинив своїми умисними і протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднані з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, виправдати ОСОБА_6 за ч.З ст.185, ч.4 ст.296 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 .
Вважає, що даний вирок прийнятий з істотним порушенням кримінально - процесуального законодавства, з невідповідністю обставинам, які суд вважав встановленими.
В апеляційній скарзі покликається на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 свою вину у скоєному категоричного заперечив, та надав обґрунтовані пояснення по справі, що не наносив ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та не порушував громадського порядку, а також не вчиняв крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 .
Захисник звертає увагу, що суд зазначив у вироку, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_10 раніше не були знайомими, проте це не відповідає дійсності та спростовується поясненнями останніх, які підтвердили в судовому засіданні, що були знайомими між собою.
Щодо епізоду про хуліганство, покликаючись на пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , апелянт вказує, що порушення громадського порядку здійснювалось свідками присутніми на автобусній зупинці, які провокували бійку між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Водночас зазначає, що конфлікт знайомих між собою обвинуваченого та потерпілого, не є підставою для суду стверджувати про грубе порушення ОСОБА_6 громадського порядку.
Також акцентує увагу, що судово-медична експертиза на предмет виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 стосувалась кримінального провадження, яке було розпочате за ч.2 ст.125 КК України.
Стосовно епізоду, що стосується крадіжки зазначає, що основиним доказом, який здобуто на досудовому слідстві є відбиток пальця з вікна, де проживає ОСОБА_15 , однак прямі докази щодо вчинення крадіжки ОСОБА_6 відсутні.
Вважає, що твердження свідка ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_6 міг вчинити крадіжку є виключно припущенням.
На думку захисника, вище наведені обставини свідчать про неправильність висновків слідства про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 , представник цивільного позивача та представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе продовжити апеляційний розгляд за відсутності учасників судового процесу, які не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили задоволити, виступ прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави в цілому від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону при ухваленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції були дотримані.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана об`єктивна оцінка, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , з чим погоджується і колегія суддів.
Крім цього, вина ОСОБА_6 у інкримінованому злочині підтверджується рядом письмових доказів, яким суд першої інстанції дав правову оцінку, належно мотивувавши це у вироку, а саме: даними протоколу огляду місця події від 10.06.2019; даними, що містяться у висновку експерта Дрогобицького районного відділення Комунального закладу Львівської обласної ради „Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи № 171 від 11.06.2019; даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 12.06.2019; даними, що містяться в протоколі огляду речей від 12.06.2019 з фото таблицею; даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 01.07.2019; даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 01.07.2019; даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 01.07.2019; заявою від 10.06.2019, в якій ОСОБА_10 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , жителя Нового Кропивника, який 10.06.2019 близько 00 год. 35 хв. на автобусній зупинці поблизу селищної ради в с. Кропивник спричинив йому тілесні ушкодження. Речовим доказом кухонним ножем, який має рукоятку чорно-білого кольору.
Показання потерпілого ОСОБА_10 та зазначених вище свідків послідовні, логічно пов`язані між собою, об`єктивно узгоджуються з доказами, які були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження, а відтак, на думку колегії суддів, правильно покладені місцевим судом в основу обвинувального вироку.
Будь-яких підстав не довіряти зазначеним вище і наведеним у вироку доказам, колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості і такі відповідають фактичним обставинам.
Покликання апелянта на те, що згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 , порушення громадського порядку здійснювалось свідками присутніми на автобусній зупинці, які провокували бійку між ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , а конфлікт знайомих між собою обвинуваченого та потерпілого, не є підставою для суду стверджувати про грубе порушення ОСОБА_12 громадського порядку, є безпідставними, оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами, які визнані судом достовірними і належними, з чим погоджується і колегія суддів.
Місцевим судом вірно встановлено, що наявність в діях ОСОБА_12 ознак хуліганства, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України підтверджується тим, що обвинувачений і потерпілий раніше не був знайомий, а отже не перебував в особистих неприязних стосунках. Поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка обвинуваченого, в якого безпричинно із хуліганських мотивів, виникло бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілому, не через особисту неприязнь до нього, а таке бажання в обвинуваченого виникло раптово, що супроводжувалося особливою зухвалістю в громадському місці на автобусній зупинці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності інших осіб, які в цей час там знаходилися.
Під особливою зухвалістю необхідно розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством, що спричинило тілесне ушкодження чи знущання над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, тощо.
З огляду на те, що дії обвинуваченого супроводжувались насильством із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому на автобусній зупинці, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що стороною обвинувачення доведено як ознаку хуліганства особливу зухвалість.
Крім цього, положеннями ч.4 ст. 296 КК України встановлено, що дії, передбачені частинами першою, другою або третьою ст. 296 КК України, кваліфікуються за даною частиною, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Так, однією із обов`язкових умов наявності застосування зброї чи інших предметів, як ознаки цього виду хуліганства є спрямованість їх використання на спричинення шкоди здоров`ю людей.
Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, застосування заздалегідь заготовленого предмету може мати місце лише коли ним заподіяні тілесні ушкодження або коли за допомогою такого предмету була створена реальна загроза для життя та здоров`я громадян.
Судом першої інстанції встановлено, і з цим погоджується колегія суддів, що обвинувачений ОСОБА_6 , здійснюючи напад на потерпілого ОСОБА_10 , мав при собі кухонний ніж, яким наніс потерпілому тілесні ушкодження, механізм утворення та локалізація яких, обґрунтовано підтверджені висновками експерта Дрогобицького районного відділення Комунального закладу Львівської обласної ради „Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи № 171 від 11.06.2019 та відповідають обставинам справи і не спростовані обвинуваченим та його захисником, як під час судового розгляду місцевим судом, так і в апеляційній інстанції.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зміст і спрямованість протиправного діяння ОСОБА_6 з врахуванням часу, місця, обстановки його вчинення, характеру та динаміки дій обвинуваченого, а також особливостей використаного ним знаряддя посягання, за наявності причинного зв`язку між діями ОСОБА_6 та їх наслідками, з огляду на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року, беззаперечно утворюють склад злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
На думку колегії суддів, такі протиправні дії ОСОБА_6 вказують на бажання обвинуваченого протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Апеляційний суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_6 щодо заперечення вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, надані місцевому та апеляційному суду, слід розцінити, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне.
Доводи захисника про те, що обвинувачений та потерпілий були знайомими між собою, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , наданими в судовому засіданні місцевого суду від 03.05.2022, в яких потерпілий вказав, що не був раніше особисто знайомим з обвинуваченим ОСОБА_6 . Дані показання зафіксовано на технічному носії.
Твердження апелянта, що судово-медична експертиза на предмет виявлення тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 стосувалась кримінального провадження, яке було розпочате за ч.2 ст.125 КК України, не відповідає даним, наявним у матеріалах кримінального провадження.
Щодо апеляційних доводів захисника по епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про неправильність висновків слідства про причетність ОСОБА_12 до вчинення крадіжки, то такі апеляційний суд вважає безпідставними.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав, його винуватість доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а також доказами, здобутими під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Так, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.185 КК України, підтверджується: показаннями потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_21 , а також матеріалами справи, дослідженими та перевіреними судом першої інстанції, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.10.2021 року; протоколом огляду місця події від 07.10.2021 року та фото таблиці до нього; протоколом обшуку від 27.10.2021 року вбачається, що в присутності понятих, здійснювався обшук по місцю проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 знайдено та вилучено, ікру кабачкову марки «Мирний край» масою 460 г., паштет шпротний марки «Супой» масою 160 г. в кількості 2 шт., які були викрадені із будинку потерпілого ОСОБА_11 ; постановою про визнання предмета як речового доказу та передачу його на зберігання від 27.10.2021 року; Висновками товарознавчих експертиз, вбачається дійсна ринкова вартість викрадених предметів; протоколом огляду місця події від 02.12.2021 року та фото таблиці до нього; постановою про визнання предмета як речового доказу та передачу його на зберігання від 02.12.2021 року, визнано речовим доказом мікрохвильову піч марки «Dimarson» моделі «D8N201-501 А»; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 15.12.2021 року потерпілий ОСОБА_11 впізнав викрадену в нього мікрохвильову піч марки «Dimarson» моделі «D8N201 -501 А»; Висновком Експерта від 13.12.2021 за № СЕ-19/114-21/21747-Д вбачається, що один із слідів пальця руки, який залишений в будинку по АДРЕСА_2 , та один із слідів пальця руки, який залишений на мікрохвильовій пічці належить ОСОБА_6 .
Усі вище наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю, що стверджується показаннями потерпілого, свідка, даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту, в протоколі огляду речей та у висновках експертів, де чітко та без будь-якого сумніву вбачається причетність обвинуваченого до викрадення ним майна зі будинку АДРЕСА_2 , а також іншими доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Покликання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 на невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

На переконання апеляційного суду, розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, особу обвинуваченого, думку потерпілих та конкретні обставини справи, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначивши обвинуваченому покарання, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Також колегія суддів приходить до висновку, що попри невизнання обвинуваченим цивільних позовів, вирішення таких судом першої інстанції є законним та належно обґрунтованим у вироку суду.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4