Справа № 352/576/22
Провадження № 1-кп/352/179/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000023 від 27.02.2022 р., про обвинувачення : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, одруженого, утриманця двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, не судимого, українця, громадянина України, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 , вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ.

Кримінальні проступки скоєно за наступних обставин:

у грудні 2021 року ОСОБА_2 вирішив придбати підроблене посвідчення водія, з метою отримання можливості керувати транспортними засобами.

Згідно п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Таким чином, достовірно знаючи що для отримання посвідчення водія у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно пройти підготовку водіїв та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, ОСОБА_2 вирішив придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його використання.

В такий злочинний спосіб, ОСОБА_2 в грудні 2021 року через мережу Інтернет, використовуючи свій власний мобільний телефон, перебуваючи за своїм місцем проживання по АДРЕСА_2 , на одному із сайтів знайшов оголошення про продаж посвідчень водія. Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 зателефонував на вказаний номер телефону та ввійшов в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка повідомила що зможе виготовити посвідчення на право керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_2 категорій ОСОБА_3 .

При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_2 про необхідність передачі фотокартки, з метою її розміщення на посвідченні на право керування транспортними засобами. В свою чергу ОСОБА_2 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка буде використана для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними засобами, електронним зв`язком за допомогою мобільного телефону надіслав невстановленій особі електронний файл зі своєю фотокарткою, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

У подальшому, невстановлена особа виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.12.2021 категорії «В», виданого на ім`я ОСОБА_2 та через службу доставки «Нова Пошта» направила останньому для подальшого використання указаного підробленого документу.

Після отримання вищевказаного посвідчення водія, ОСОБА_2 , із грудня 2021 року по 24 лютого 2022 року, усвідомлюючи, що він порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.12.2021 категорії «В», виданого на своє ім`я у власних потребах, а саме для керування автотранспортним засобом марки «Пежо 206», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

24 лютого 2022 близько 13 год. 28 хв. в с. Угринів, Угринвської ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, інспекторами СРПП відділення поліції № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було зупинено транспортний засіб марки «Пежо 206» р. н. НОМЕР_3 за порушення ПДР, під час перевірки документів ОСОБА_2 усвідомлюючи що він не проходив курсів навчання водіїв, посвідчення водія у встановлений законом спосіб йому не видавалось, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.12.2021 категорії «В» працівникам поліції, і такими діями використав підроблений документ.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, так як він вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних правопорушень, які у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальними проступками,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступків.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працюючи неофіційно займається суспільно-корисною працею, на обліку наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 381, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень);

за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 16), а саме підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (, розрахунковий рахунок -0002, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача 836014) 2059 гривень 44 коп. за проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/109-22/2187 ДД від 18.03.2022 р.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4