Справа № 521/1486/20
Номер провадження:1-кп/521/376/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004011 від 25.12.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

12 травня 2022 року обвинуваченій ОСОБА_3 було обраного запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, яке мотивував тим, що підставою продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, прокурор вказує, що зміна на більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачена, була притягнута до відповідальності в міру своєї вини.

Забезпечити доставку до суду обвинуваченої не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні військовим станом та фактичними бойовими діями на території держави, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року.
У зв`язку з чим судом були вжитізаходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор» та доручено ДУ «Одеський слідчий ізолятор»забезпечити проведення відеоконференції за участю обвинуваченої ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена та її захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченій.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою,суд враховує той факт, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії нетяжкого злочину.

Разом з тим, судом встановлено, що по вказаному кримінальному провадженню ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2020 року до ОСОБА_3 , був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, та ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року обвинувачуваній ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який ОСОБА_3 порушила, та стала умисно переховуватись від суду, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, та пізніше вона була знайдена та затримана.
Таким чином, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може й надалі спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого остання обвинувачується.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, будучи раніше засудженою за вчинення умисного злочину проти власності, ОСОБА_3 знову обвинувачується у скоєні умисного злочину проти власності, з корисливих мотивів, та враховуючи, що вона не працевлаштована, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище обставини характеризують обвинувачену як особу, стосовно якої є необхідним вжиття передбачених законом заходів для забезпечення її належної процесуальної поведінки.
Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.
Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченої, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченою.
Даних про такий стан здоров`я ОСОБА_3 , що б унеможливлювало застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Зазначені обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виправдовують застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, щодо нього.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 на підставі ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).
Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, - задовольнити.
Продовжити строк дії обраного обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03 вересня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1