ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1489/22 Справа № 175/4590/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000660 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 червня 2022 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та покласти на нього обов`язки: - прибувати за кожною вимогою суду; - не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім явки до них; - утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та експертами по справі; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ухвала суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ідентична попереднім ухвалам, окрім того, в цій ухвалі наявне посилання, як на підставу продовження запобіжного заходу, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2021 року.
Стверджує, що обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід було продовжено лише на підставі тяжкості кримінальних правопорушень, яке йому інкримінуються.
Зазначає, що заявлені прокурором ризики не доведені.
Посилається на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, а саме, дружину та двох дітей, раніше не судимий, працював не офіційно.
Вказує на те, що вина ОСОБА_7 не доведена, а пред`явлене обвинувачення необгрунтоване та не підтверджене доказами.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 червня 2022 року.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.04.2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2022 року щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін зазначено про наявність ризиків, встановлених судом першої інстанції.
Крім того, суд вважав реальною наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не змінилися та не дозволяють застосувати альтернативні (інші) види запобіжних заходів, оскільки ступінь цих ризиків, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення і суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 , у разі доведеності його вини за вчинення злочину, є достатніми для продовження запобіжного заходу.

Від прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора, проти чого не заперечували обвинувачений та захисник.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000660 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 07.09.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 26.04.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом першої інстанції правильно встановлено, що ризик, а саме: переховування від суду, який був підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на цей час не змінився, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, також відповідно до клопотання прокурора ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, не працевлаштований, а тому, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду.
Окрім того, слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Разом з тим, посилання суду на продовження існування ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, що був встановлений попередньою ухвалою, колегія суддів вважає безпідставним, з урахуванням того, що на цій стадії судового розгляду вказані особи вже допитані.
Також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення відсутній, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відноситься до необережного.
Однак, оскільки встановлено ризик, що підтверджується зазначеними обставинами, тому для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що спричинило смерть потерпілої, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду від 26.04.2022 року є ідентичною попереднім ухвалам про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу кожного разу перевіряє наявність тих чи інших ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також чи зменшились ризики, на підставі яких був обраний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, чому суд першої інстанції надав оцінку в своїй ухвалі.
Твердження захисника про те, що суд у своєму рішенні послався на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2021 року, як на підставу продовження тримання під вартою не є слушними, оскільки суд вказав на продовження існування ризиків з посиланням на обставини обвинувачення, тяжкість покарання.
Крім того, посилання на попередню ухвалу суду може підтвердити обставини, вказані в ній, лише на час продовження дії запобіжного заходу в межах строку дії цієї ухвали, тоді як наступні періоди тримання під вартою мають отримати нову оцінку.
Судом зазначено про продовження існування ризику, в ході апеляційного розгляду знайшло підтвердження існування ризику переховування від суду, тому судом першої інстанції обгрунтовано продовжено строк тримання під вартою.
Доводи захисника про те, що продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 було здійснено лише на підставі тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та наявного ризику.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, а саме, дружину та двох дітей, раніше не судимий, працював не офіційно, колегія суддів вважає такими, що не зменшує заявлений у кримінальному провадженні ризик.
Посилання захисника на те, що вина ОСОБА_7 не доведена, а пред`явлене обвинувачення необгрунтоване та не підтверджене доказами не може бути взяте до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4