Справа № 756/4319/22
Номер провадження № 1-кс/756/848/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, внесеного 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002802, про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

20.06.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, внесеного 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002802, про скасування арешту майна.

У клопотанні представника ставиться питання про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 756/6015/20, а саме з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою скасування арешту, на думку представника, є те, що строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчився, а тому наразі відпала потреба у такому арешті.

Представник у судове засідання не з`явився, але надав заяву згідно з якою просить розглядати клопотання у його відсутність та задовольнити його.

У судове засідання прокурор не з`явився, але надав заяву згідно з якою просить розглядати клопотання у його відсутність та відмовити у його задоволенні, оскільки у рамках кримінального провадження ще не всі слідчі дії проведено, а тому подане клопотання є передчасним та не обґрунтованим, бо арешт накладено обґрунтовано, і наразі потреба в подальшому арешті не відпала.

Дослідивши клопотання та надані докази, суд установив наступні обставини.

Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є Оболонське управління поліції ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002802. Процесуальне керівництво здійснює Оболонська окружна прокуратура м. Києва. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом того, що у березні 2020 року невстановлені особи шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 7 ч. 2, ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 174 цього Кодексу. Таким чином, правомірність володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватись в порядку, визначеному зазначеними статтями.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, розглядаючи клопотання про скасування арешту майна, суд, який діє як суд встановлений законом (слідчий суддя) для здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, не наділений повноваженнями для оцінки обставин кримінального провадження та надання висновків, які належать до компетенції слідчого, а відповідно до ст. 174 КПК України, надає лише оцінку доцільності подальшого застосування арешту, як і оцінку обґрунтованості самого арешту, тобто перевіряючи певні обставини, які мають свідчить про наявність певних розумних підозр.

Так, з матеріалів клопотання убачається, що представник уважає накладений арешт безпідставним, оскільки строки досудового розслідування вже закінчились, а накладений арешт на квартиру є безпідставним, бо майно успадковане за заповітом та відповідно до вимог чинного законодавства.

Як видно з ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 05.06.2020 (справа № 756/6015/20), підставою накладення арешту в рамках кримінального провадження 0002802 було те, що квартира АДРЕСА_2 , є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, та 04.05.2020 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Крім того, відомостей про те, що наразі вказана ухвала Оболонського районного суду м. Києва скасована відсутні, а отже відсутні підстави вважати, що арешт накладено безпідставно.

Варто зазначити, що суд може звісно переглянути докази (відомості наведені в наданих в підтвердження обґрунтування накладення арешту документах), однак особа, яка звертається із клопотанням, має надати відповідні обґрунтування та докази, на які вона посилається. Однак таких, які не були би предметом дослідження суду при накладенні арешту, суду не надано.

Слід також узяти до уваги, що в своїй заяві прокурор посилається, що наразі не відпала потреба в арешті та відсутні підстави для скасування арешту майна, так як ще не проведено ряд слідчих дій із вказаним майном, тобто досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, що обумовлює необхідність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, відомості, які наведено в клопотанні про скасування арешту майна не доводять підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано, або в його подальшому застосуванні відпала потреба, як це передбачено ст. 174 КПК України.

Наведені судом висновки свідчать про те, що в задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, внесеного 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002802, про скасування арешту майна, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 64-2, 94, 100, 110, 131, 132, 170-175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження, внесеного 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002802, про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1