ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8731/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/216/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.ч.2, 3 ст.307 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року в задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору відмовлено та задоволено клопотання прокурора і продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 16 вересня 2022 року.
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України, взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватості, врахував характеризуючі дані особи обвинуваченого, який ніде не працює, неодружений, утриманців немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, вказав, що існують ознаки того, що, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу, звільнити обвинуваченого з-під варти та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Апелянт посилається на те, що ухвала суду є необґрунтованою, вважає, що відсутні достатні дані про ризики, які б давали підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказує, що йому не було вручено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та судом не перевірено ці обставини.
Також вважає, що у прокурора ОСОБА_6 , який приймає участь в апеляційній інстанції з перегляду судового рішення та прокурора ОСОБА_9 , який приймає участь в суді першої інстанції, немає на те належних повноважень.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 331 КПК України суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвала, яку оскаржує захисник, постановлена головуючим суддею 20 липня 2022 року у судовому засіданні в кримінальному провадженні по обвинуваченні ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, суд встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України - можливість переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, які належним чином обґрунтував.
Так, суд взяв до уваги, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним, врахував особу обвинуваченого, який не має місця роботи та відповідно, джерела доходу, відсутні в останнього міцні соціальні зв`язки, врахував наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, тому прийшов до вірного висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України обвинуваченому, при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Посилання апелянта та свідка ОСОБА_10 на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, позитивно характеризується, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він підозрюється, не зменшилися.
Щодо посилання захисника про невручення йому копії клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, то такі доводи спростовуються матеріалами справи та відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо не належних повноважень прокурорів у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ст. 36 КПК України прокурор ОСОБА_6 , як прокурор вищого рівня, може брати участь у судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному порядку, а прокурор ОСОБА_9 , відповідно до постанови про призначення групи прокурорів від 28 травня 2022 року, є процесуальним прокурором в даному кримінальному провадженні.
Таким чином, ухвала суду про продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому є законною, обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування немає.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді