Провадження № 1-кп/127/999/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про які внесено 17 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 та 28 липня 2021 року за № 0000332 ,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України.
В ході судового розгляду прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб. Клопотання мотивоване тим, що існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 в березні 2021 року звільнився з місць позбавлення волі, є неодноразово судимий, офіційно не працює. Крім того, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих йому злочинах. Також, свідки у справі не допитані, що свідчить про наявність ризику впливу на них.
ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, наголошуючи на тому, що ризики наведені прокурором є недоведеними та ґрунтуються виключної на її припущеннях. Зазначив, що ризик ухилення від явки до суду відсутній, оскільки до застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою він з`являвся на усі виклики до слідчого та не переховувався від органу досудового розслідування. Просив визначити заставу в розмірі, який передбачений КПК України, щоб він зміг піти служити в ЗСУ. Вказав, що можливості особисто внести заставу у нього немає, але кошти внесе хтось із його родичів.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки жодного доказу на підтвердження наведених у клопотанні ризиків немає. Крім цього, наголосила, що злочин в якому обвинувачується не відноситься до категорії тяжких, тому посилання прокурора на тяжкість, як на одну із підставу для продовження варти є недоречною. Також при визначенні запобіжного заходу просила врахувати те, що ОСОБА_4 до затримання проживав із співмешканкою та має місце проживання вказане у обвинувальному акті. Враховуючи вказане, просила визначити обвинуваченому заставу в розмірі визначеному законом, наголосивши, що положення КПК України, які визначають порядок застосування запобіжного заходу застосовуються і для його продовження, відтак, на її переконання, суд зобов`язаний не тільки продовжити строк тримання під вартою, а й визначити заставу. Крім цього, звернула увагу на те, що обвинувачений не підпадає під виключення коли не застосовується застава.
Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2022 року ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 29.07.2022 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати та потерпілого, свідків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується обвинувальними актами направленими до суду. Крім цього, ОСОБА_4 , згідно вимоги про судимість, що міститься в матеріалах справи, є неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Вказані обставини, а також відсутність документального підтвердження джерел доходу у обвинуваченого, свідчить про факт того, що ОСОБА_4 потребуючи джерел для існування, зможе продовжити злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Крім цього, відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та непроживання обвинуваченим за місцем реєстрації свідчить про наявність ризику ухилення ОСОБА_4 від явки до суду. Також, дані про особу обвинуваченого, який в попередніх судових засіданнях повідомив, що через його наркозалежність вчинив інкриміновані йому злочини, його неодноразові судимості, вчинення нових кримінальних правопорушень через короткий проміжок часу після звільнення з виправної колонії, в сукупності з тим, що санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, переконує суд в тому, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість відбування покарання в місцях позбавлення волі, може переховуватись від суду та продовжити вчинення інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, наведені прокурором ризики визначені ст. 177 КПК України доведені, як письмовими доказами наданими стороною обвинувачення так і показаннями самого обвинуваченого.
Розглядаючи клопотання обвинуваченого та його захисника про визначення розміру застави, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст. 183 КПК України).
На виконання вказаного, слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ухвалою від 06.09.2021 року, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді утримання під вартою, визначив останньому заставу в розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 47,580 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 не скористався своїм правом на внесення застави, визначеної слідчим суддею.
При вирішенні клопотання обвинуваченого та його захисника, суд зазначає, що згідно ч.3 ст. 183 КПК України обов`язок визначення застави покладається на суд лише при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд звертає увагу, що ч. 1, 2 ст. 331 КПК України визначено порядок зміни, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого. І лише у вказаному випадку суд керується положеннями глави 18 КПК України.
Частина 3 та 4 ст. 331 КПК України визначають порядок вирішення питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. В ході вказаного суд може як продовжити його, так і скасувати чи змінити запобіжний захід.
У зазначеному випадку не відбувається обрання запобіжного заходу, а розглядається доцільність продовження застосованого, яким є - тримання під вартою.
Застава як альтернативний запобіжний захід обов`язково визначається лише під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і особа має право обрати для себе один із застосованих запобіжних заходів.
Несплата застави свідчить, що особа не виявила бажання початку дії вже застосованого запобіжного заходу, строк застосованого альтернативного запобіжного заходу визначається на 60 днів, а дія вказаного запобіжного заходу починається з для внесення застави, що зупиняє дію альтернативного запобіжного заходу - тримання під вартою.
Під час судового розгляду суд розглядає питання доцільності продовження строкового запобіжного заходу - тримання під вартою і може його продовжити або змінити, в тому числі, і на заставу.
Таким чином, визначення застосування застави та визначення розміру застави під час розгляду клопотання про продовження строку тримання є правом суду, а не обов`язком.
Суд звертає увагу, що згідно ч.3 ст. 182 КПК України суд при визначенні застави в судовому засіданні зобов`язаний роз`яснити заставодавцю у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки останнього із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Разом з тим, обвинувачений вказуючи на те, що за нього буде внесена застава родичем, навіть не вказав хто саме буде заставодавцем, не говорячи вже про відсутність у суду можливості виконати свій обов`язок із роз`яснення останньому його обов`язку із забезпечення належної поведінки обвинуваченого, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Крім цього, суд звертає увагу, що мета застосування запобіжного заходу у виді застави, як і інших запобіжних заходів, полягає у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання визначених ст. 177 КПК України ризиків, і аж ніяк не для того, щоб обвинувачений проходив службу у ЗСУ. Суд звертає увагу, що для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого проходження служби в лавах ЗСУ законодавець у ст. 616 КПК України визначив спеціальну процедуру, за клопотанням прокурора, який в даному випадку з таким клопотанням не звернувся.
Таким чином, суд розглядаючи можливість визначення ОСОБА_4 застави, бере до уваги встановлені ризики у справі, відсутність у обвинуваченого коштів для внесення застави, а також відсутність будь-якої іншої особи, яка може внести заставу та гарантуватиме належну поведінку обвинуваченого. Вказане, зумовлює висновок про відсутність підстав для визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 26.07.2022 року до 23.09.2022 року, включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя: