ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/207/22 Справа № 711/2640/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши в режимі відео конференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , поданого в порядку ст.206 КПК України,-

в с т а н о в и в :

21 червня 2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням в порядку ст.206 КПК України про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 13 лютого 2022 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Термін запобіжного заходу закінчився 12 квітня 2022 року. Листом керівника Пологівської окружної прокуратури Запорізької області начальнику Вільнянської УВП №11 від 23 лютого 2022 року повідомлено, що в зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та виникненням з цим об`єктивної неможливості Куйбишевським районним судом Запорізької області у встановленому порядку розглянути питання продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, після закінчення відповідних строків вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не довше ніж на 2 місяці. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено до 12 червня 2022 року.
Оскільки закінчився термін запобіжного заходу, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просила в порядку ст.206 КПК України вирішити питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали внаслідок порушення судом норм процесуального права та нез`ясування обставин, які на думку адвоката, призвели до неправильного вирішення клопотання, просить ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане нею клопотання та зобов`язати ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» негайно звільнити з-під варти ОСОБА_8 .
Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 підлягає закриттю з огляду на наступне.
Якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).
Таке ж рішення суд апеляційної інстанції повинен постановити й у разі, якщо під час апеляційного розгляду в судовому засіданні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.
Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Проте, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі N 494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що "норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади".
Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в частині 1 та 2 ст.309 КПК України, що містить вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.
Такими рішеннями слідчого судді є ухвали про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;
13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
До вказаного переліку, який є вичерпним, не входять ухвали слідчих суддів постановлені за результатами розгляду клопотань, скарг, поданих в порядку ст.206 КПК України.
Зазначені висновки апеляційного суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (провадження № 51-7276 км 18).
У вказаній постанові Верховний Суд чітко наголосив, що частиною 1 ст.309 КПК України визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.
До числа цих ухвал не відносяться ухвали слідчих суддів щодо скарг, поданих у порядку ст. 206 КПК України.
Отже у цьому кримінальному провадженні клопотання стороною захисту було подане в порядку ст. 206 КПК України і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом, обгрунтовано зазначивши в резолютивній частині ухвали, що вона не підлягає апеляційному оскарженню.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року належить закрити.

Керуючись ст.ст. 206, 309, 376, 392, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пидніпровського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2022 року закрити у зв`язку із тим, що ухвала слідчого судді не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4