Справа № 159/3298/22
Провадження № 1-кп/159/361/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 15.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жорнище, Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив умисне завдання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин.
14 липня 2022 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, тримаючи в руках дерев`яний стілець, умисно наніс ним один удар в тім`яну ділянку волосистої частини голови останньої. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення проступку та пояснив, що 14.07.2022 року в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 , наніс один удар стільцем в тім`яну ділянку волосистої частини голови останньої. Щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила причетність ОСОБА_5 у спричиненні їй легкого тілесного ушкодження, просила призначити покарання на розсуд суду.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що вина ОСОБА_5 в умисному завданні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, не працює, характеристику з місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 призначити йому покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень в майбутньому.
До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Свої позовні вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілій завдано матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у спричинені їй збитків у результаті спричинення легких тілесних ушкоджень, а немайнові втрати полягають у спричинені психологічних (моральних) страждань.
В судовому засіданні потерпіла - цивільна позивачка підтримала поданий цивільний позов у повному обсязі, обвинувачений - цивільний відповідач, заявлений до нього цивільний позов визнав частково.
При вирішенні питання щодо цивільного позову, суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши подані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Проаналізувавши доводи цивільного позову та надані на його обґрунтування докази у сукупності з усними поясненнями, показаннями та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_4 в частині стягнення майнової шкоди у розмірі 13006,40 грн. та судового збору у розмірі 1000грн. підлягає задоволенню.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Суд приймає до уваги обставини та характер вчиненого обвинуваченим правопорушення щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , суть позовних вимог останньої, глибину моральних та психічних страждань потерпілої, пережитих у зв`язку із завданням їй тілесних ушкоджень, і вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого на її користь 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Зазначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілої, - з іншого.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ? проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 170 (сто сімдесят) годин.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 13006 (тринадцять тисяч шість) гривень 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 1000 (одну тисячу) гривень 00 коп. в рахунок судових витрат.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Речові докази по справі:
- дерев`яний стілець, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий:ОСОБА_1