Номер провадження: 11-сс/813/1135/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0005312, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 задоволено клопотання ТОВ «Софт-Макс», ПП «Мерітайм Трансшипмєнт Центр» та ВКФ «Юніол» про арешт майнау кримінальному провадженні №0005312, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та накладено арешт на автомобілі зазначені у резолютивній частині судового рішення із встановленням заборони будь-яким особам відчужувати у будь-який спосіб, розпоряджатись та використовувати це майно.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що таке майно відповідає критеріям речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись частково з рішенням слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали не містять клопотання ТОВ «Софт-Макс» про накладення арешту на майноОСОБА_6 та будь - яких доказів, що підтверджує необхідність такого арешту.
Крім того, ОСОБА_6 є власником транспортного засобу Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 та при придбанні вказаного автомобіля Територіальним сервісним центром НОМЕР_2 було встановлено, що вказаний транспортний засіб у розшуку, під арештом, забороною зняття обліку не перебував, тобто ОСОБА_6 є добросовісним набувачем транспортного засобу Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 та немає жодного відношення до кримінального провадження №0005312 від 16.08.2013 року.

Також матеріали справи не містять доказів того, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0005312 від 16.08.2013 року.

Просить ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на транспортний засіб Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, в якій відмовити в задоволенні клопотанні ТОВ «Софт-Макс» про накладення арешту на Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 та повернути вказаний транспортний засіб ОСОБА_6 .

Учасники кримінального провадження, будучи повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак до початку судового розгляду від прокурора ОСОБА_8 , власника майна ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі, а тому у відповідності до положень ч. 4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі сторін та без технічних засобів фіксації.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тобто, при розгляді накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, необхідною умовою для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, є подання клопотання прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24.11.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання від ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» про накладення арешту на автомобілі, які належать ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр».
В подальшому 22.04.2022 слідчий суддя постановляючи ухвалу за результатами розгляду клопотання ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» задовольняє у тому числі і клопотання ВКФ «Юніол» про арешт майна та клопотання ТОВ «Софт-Макс» у якому зазначено про накладення арешту на автомобіль Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
Натомість як вбачається з судової справи та змісту до неї в матеріалах провадження взагалі відсутнє клопотання ТОВ «Софт-Макс», у тому числі щодо накладення арешту на автомобіль Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
За наведених підстав колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді на майно ОСОБА_6 .
Таким чином, апеляційний суд констатує, що висновки слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання ТОВ «Софт-Макс» не ґрунтуються на матеріалах провадження та не відповідають фактичним обставинам справи.
Встановлені апеляційним судом порушення та недотримання визначеної законом процедури судочинства, у відповідності до положень ч.1 ст. 412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними та такими, що тягнуть за собою безумовне скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду клопотання ТОВ «Софт-Макс».

Погоджуючись з доводами представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в частині відсутності поданого клопотання ТОВ «Софт-Макс» про накладення арешту на майно, апеляційний суд виходить з положень ст. 6 КПК України, якими визначено загальні засади кримінального провадження та ст. 9 КПК України, яка вказує на обов`язок прийняття законного рішення.

Інші доводи скарги апеляційний суд не перевіряє, оскільки вони повинні бути переглянуті слідчим суддею під час нового розгляду клопотання.

За таких обставин оскаржувана ухвала слідчого судді в порядку п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України підлягає частковому скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про призначення нового розгляду клопотання ТОВ «Софт-Макс»в частині накладення арешту на автомобіль Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 в районному суді, іншим слідчим суддею.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2022, про арешт майна у кримінальному провадженні №0005312, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України в частині накладення арешту на автомобіль Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання ТОВ «Софт-Макс» в частині накладення арешту на автомобіль Toyota Aurion кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 в тому ж суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

В іншій частині оскаржену ухвалу слідчого суді залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4