Номер провадження: 11-кп/813/253/22
Номер справи місцевого суду: 509/1826/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000190 від 31.03.2015 року, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області; не працюючого; одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2010 року за ч.1 ст. 153, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області; не працюючого; не одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.06.2010 року за ч.2 ст. 186 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженця смт. Сарата, Саратського району, Одеської області; не працюючого; одруженого; з неповною середньою освітою; який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України, -

встановив:

оскарженим вироком суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнаний невинуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України (потерпілий ОСОБА_12 ) та виправданий.

ОСОБА_9 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147 КК України у виді 14 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ст. 348 КК України у виді 13 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 353 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання приєднано частково, невідбуте покарання, призначене йому за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2010 року у вигляді 2 років 2 місяців 17 днів позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків у виді 14 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто зі ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1718 гривень 64 копійки.

Звільнено ОСОБА_9 від судових витрат, пов`язаних із залученням експерта у сумі 5099 гривень 04 копійки за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

ОСОБА_11 визнаний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147 КК України у виді 14 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 342 КК України у виді 2 років позбавлення волі та звільнено його від покарання та його відбування в зв`язку із закінченням строків давності.

- за ст. 395 КК України у вигляді 6 місяців арешту та звільнено його від покарання та його відбування в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_11 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_11 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_11 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто зі ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 245 гривень 52 копійки.

ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147 КК України у виді 13 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 153 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено без змін.

Строк відбування покарання відраховано з моменту оголошення вироку, а саме з 10.07.2020 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 05.10.2015 року до дня набрання вироком законної сили.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України, за епізодом щодо потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 та ч.2 ст.153 КК України, захисник вважає вирок незаконним в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.28 та ч.2 ст.147 КК України та призначення йому покарання, у зв`язку з чим вирок в цій частині підлягає зміні.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_10 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, та вважає вказаний вирок таким, що підлягає зміні з огляду на: невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, на вирок зазначаючи про невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Не оскаржуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 та ч.2 ст.189 КК України, за епізодом щодо потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України, обвинувачений вважає вирок незаконним в частині правової кваліфікації його дій за ч.2 ст.28 та ч.2 ст.147 КК України та призначення йому покарання, у зв`язку з чим вирок в цій частині підлягає зміні.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала слідчого судді не оскаржена, в тому числі він не був оскаржений прокурором.

01.04.2022 року, до початку розгляду апеляційних скарг, захисник ОСОБА_8 , в судовому засіданні апеляційного суду, заявив про відмову від апеляційної скарги та просив закриття апеляційного провадження, у зв`язку з тим, що за вироком місцевого суду ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 13 років та зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк призначеного покарання спливає 05.04.2022 року. Захисник повідомив суду, що відмова від апеляційної скарги узгоджена з обвинуваченим.
В судове засідання апеляційного суду не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , який про дату та час розгляду провадження був поставлений до відома належним чином, однак причини неявки суду не повідомив.
Крім того, згідно з матеріалами провадження захист прав обвинуваченого ОСОБА_9 за договором, здійснює адвокат ОСОБА_15 , однак остання на телефонні дзвінки не відповідала, у зв`язку з відсутністю абонентського з`єднання.
Апеляційним судом також забезпечувалась участь обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у судовому засіданні апеляційного суду під час розгляду апеляційних скарг в порядку дистанційного судового провадження між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», з огляду на неможливість доставки обвинувачених до зали судових засідань, зважаючи на введений Указом Президента України 24.02.2022 року №64/2022 воєнний стан на всій території України у зв`язку з російською агресією, який Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 був продовжений з 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Однак, встановити відео конференц зв`язок із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не надалось можливим в силу обставин, що не залежали від апеляційного суду.

Водночас, колегія суддів вважає, що розгляд клопотання захисника ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги можливо здійснити за відсутності інших учасників судового розгляду, які не приймають участь в судовому засіданні від незалежних від суду обставин, оскільки апеляційний суд не в праві зволікати з вирішенням вказаного питання, з огляду на те, що відповідно до вироку суду першої інстанції у обвинуваченого ОСОБА_7 05.04.2022 року спливає строк призначеного йому покарання за вироком суду.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала про задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого про відмову від апеляційної скарги та закриття провадження по вказаній апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового розгляду, вивчивши доводи клопотання захисника про відмову від апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи наведені вище обставини, відсутність апеляційних скарг потерпілих та прокурора щодо погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , неможливості забезпечення особистої участі інших осіб, які подали апеляційні скарги, а також з метою забезпечення права обвинуваченого, строк призначеного вироком суду першої інстанції покарання якого спливає 05.04.2022 року, враховуючи відмову захисника від своєї апеляційної скарги, яка погоджена з обвинуваченим, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає закриттю.

Одночасно, з урахуванням закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку із відмовою сторони захисту від апеляційної скарги, клопотання обвинуваченого стосовно застосування положень ч.5 ст.72 КК України, тобто зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, не може бути розглянуто апеляційним судом.

Більш того, вказане питання, а саме застосування положень ч.5 ст.72 КК України, вирішено вироком суду першої інстанції.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне також звернути увагу на те, що згідно вимог ч.2 ст.418 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються, проголошуються, видаються, роз`яснюються або надсилаються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.532 КПК у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Оскільки апеляційним судом приймається рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, в такому випадку, судом апеляційної інстанції постановляється остаточне рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок відносно якого не був оскаржений іншими особами (прокурором, потерпілими, цивільними позивачами).

Тобто, у відповідності до положень ч.1 ст.400, ч.ч.1, 2 ст.403 та ч.2 ст.532 КПК України, датою набрання вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 рокувідносно ОСОБА_7 законної сили, слід вважати дату постановлення ухвали Одеським апеляційним судом про прийняття відмови захисника ОСОБА_8 від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження за його скаргою.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що у випадку відбуття засудженим ОСОБА_7 строку призначеного покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 року, та у разі відсутності в розпорядженні установи виконання покарань будь-яких судових рішень, на підставі яких обвинувачений ОСОБА_7 може в подальшому утримуватись під вартою, засуджений підлягає звільненню з під варти.

Керуючись ст.ст. 403, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Прийняти відмову захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 від апеляційної скарги на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000190 від 31.03.2015 року, та закрити апеляційне провадження, у зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3