Справа № 308/5378/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/360/22, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2022.
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, зокрема на заставу у меншому розмірі та задоволено клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області і продовжено строк тримання під вартою до 04.08.2022 без визначенням розміру застави, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке 05.04.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081.

Клопотання мотивоване тим, 05.04.2022 СУ ГУ НП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 15.04.2022, реалізовуючи злочинний умисел на одержання грошових коштів, за сприяння ним, у незаконному переправленні громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України, шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництвом такими діями, сприянням їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, в ході розмови із ОСОБА_10 виказав останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 15000 євро за організацію ним незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, поза пунктом пропуску.

Надалі, 04.05.2022 близько 18 год. 30 хв., в ході особистої зустрічі на території готельно-ресторанного комплексу «Шаян», що знаходиться в с.Шаян Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_7 підтвердив дійсність своїх намірів - за грошові кошти в сумі 15000 євро організувати переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9

-2-

через державний кордон України шляхом домовленості ним, з достовірно невстановленими на даний час особами, у супроводі яких, він безпосередньо переправить ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, поза пунктом пропуску, та шляхом порад щодо найсприятливіших для цього маршруту та часу руху, а також способу перетинання кордону.

При цьому, під час даної розмови, ОСОБА_7 на виконання свого прохання про надання йому грошових коштів за сприяння в переправленні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через державний кордон України поза пунктом пропуску, отримав від останнього частину обумовлених грошових коштів, а саме 1200 доларів США.

В подальшому, біля 08 год. 06.05.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи біля комплексу «Трембіта» в с.Велятино Хустського району Закарпатської області, реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_10 за організацію переправлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , отримав від останнього решту з обумовлених коштів 14000 доларів США, після чого, о 08 год. 40 хв. був затриманий працівниками поліції, на підставі ст.208 КПК України.

06.05.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

08.05.2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2022 з можливістю внесення застави в розмірі 992400 грн.
29.06.2022 Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000081 від 05.04.2022 продовжено до трьох місяців, а саме до 06.08.2022.
Необхідність в продовженні строку обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий мотивував обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились. Водночас по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно: оглянути роздруківки телефонних з`єднань ОСОБА_7 та його можливих спільників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оглянути протоколи за результатами негласних слідчий розшукових дій, допитати свідків, зокрема ОСОБА_14 , за результатом проведення слідчих дій надати правову оцінку діям ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , завершити процедуру розтаємнення матеріалів НСРД, виконати вимоги ст.290 КПК України. На думку сторони обвинувачення, на даному етапі здійснення досудового розслідування, слідство вважає, що з метою дієвості кримінального провадження є необхідність у продовженні відносно ОСОБА_7 , строку дії запобіжного заходу, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, та який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. Крім того, слідчий суддя врахував, що 29.06.2022 Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування у
-3-

кримінальному провадженні №00000081 від 05.04.2022 продовжено до трьох місяців, а саме до 06.08.2022. Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій, зокрема необхідно: оглянути роздруківки телефонних з`єднань ОСОБА_7 та його можливих спільників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оглянути протоколи за результатами негласних слідчий розшукових дій, допитати свідків, зокрема ОСОБА_14 , за результатом проведення слідчих дій надати правову оцінку діям ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , завершити процедуру розтаємнення матеріалів НСРД, виконати вимоги ст.290 КПК України. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, з врахуванням вимог ч.1 ст.197 КПК України, підлягає до задоволення.
Що стосується альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка застосована до підозрюваного при обранні запобіжного заходу, то, на думку слідчого судді, з врахуванням наведених в ухвалі фактичних даних та підстав, така до зміни не підлягає.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04.07.2022 в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Слідчий суддя визначив ОСОБА_7 непомірно високий для нього розмір застави, який не співвідноситься з даними про його особу та його майновим станом. Крім того, вважає, що слідчий суддя під час продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу не дотримався вимог ч.4 ст.199 КПК України. Ні слідчий, ні прокурор не довели існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливості застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити дотримання ним належної процесуальної поведінки. Окремо звертає увагу на те, що попередньою ухвалою, якою ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив йому заставу в розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак вирішуючи та задовольняючи клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою у резолютивній частині ухвали слідчий суддя не вказав про визначення ОСОБА_7 розміру застави, яка фактично втратила свою дію, після спливу строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню частково з таких підстав.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

-4-

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано невповному обсязі.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

06.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб, а також вчинене з корисливих мотивів.

08.05.2022 ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.07.2022. та визначено заставу в розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992400 грн.

29.06.2022 Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000081 від 05.04.2022 продовжено до трьох місяців, а саме до 06.08.2022.

04.07.2022 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 04.08.2022 без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж

-5-

кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_7 від 06.05.2022; протокол обшуку в готельному комплексі «Трембіта» від 06.05.2022; іншими матеріалами кримінального провадження

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та не втратили свою актуальність на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Зокрема, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказані ризики продовжують існувати.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

-6-

Ризик переховування від правосуддя апеляційний оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та даних про особу підозрюваного. В той же час, ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення у справах «Ідалов проти Росії»; «Гарицький проти Польщі»; «Храїді проти Німеччини»). В той же час сама вірогідність бути засудженою у майбутньому може бути тим фактором, який спонукатиме підозрювану до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, то чинний КПК України встановлює процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду отримуються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК). Вплив на вказаних осіб може бути здійснений шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання осіб до надання неправдивих свідчень, введення в оману суду та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Зважаючи на вказане, колегії суддів переконана, що наразі продовжує існувати ризик можливого тиску підозрюваного на свідків, інших учасників кримінального провадження.

Обґрунтованим є і ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З наведених вище мотивів колегія суддів не знаходить обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність на даний час зазначених вище ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2022, якою щодо ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.07.2022, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, про те підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_7 під вартою, слідчим суддею встановлено не було.

-7-

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 04.08.2022, оскільки таке продовження, на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства так і особі підозрюваного, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту щодо безпідставного не визначення ОСОБА_7 розміру застави.

Встановлено, що слідчий суддя в ухвалі від 04.07.2022 хоча і навів мотиви щодо визначення ОСОБА_7 розміру застави, однак у резолютивній частині вказавши про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначив.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді з поданням про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий просив визначити заставу 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В той же час, слідчий, висловлюючи прохання про визначення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992400 грн., не навів у клопотанні підстави, які він вважав виключними у розумінні положень ч.5 ст.182 КПК України.

-8-

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК).

Відповідно до вимог ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує, що передбачених ч.2 ст.185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали судового провадження щодо ОСОБА_7 не містять.

Поряд з тим небезпідставно, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 зазначає про відсутність в матеріалах судового провадження даних про великі прибутки ОСОБА_7 , грошових заощаджень, наявності у власності його або членів сім`ї цінного майна, отже, слідчий та прокурор не надали суду доказів того, що майновий стан ОСОБА_7 станом на день продовження йому строку дії запобіжного заходу дозволяє застосувати до підозрюваного розмір застави, який перевищує трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стосовно зазначених доводів апеляційний суд звертає увагу на те, що закон не містить вимог при оцінці майнового стану підозрюваного враховувати виключно наявні грошові кошти чи інші високоліквідні активи.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Із ст.5 Конвенції, в цілому, та її 3 пункту, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (п.42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява №15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (п.79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v Spain).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують Суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

-9-

Згідно матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні діяння, які відносяться до тяжких злочинів.

При оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів враховує те, що в матеріалах судового провадження будь-які дані про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів відсутні .

За таких обставин, колегія суддів вважає слідчим та прокурором не доведено про те, що існує виключний випадок і застава в розмірі, що визначена у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не зможе в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Жодних доказів з приводу цього до клопотання не додано і в суді апеляційної інстанції такі обставини прокурором не доведено.

Оскільки у матеріалах судового провадження відсутні належні докази щодо обставин, які б у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, давали підстави для визначення застави у розмірі, що перевищує триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегією суддів таких обставин також не встановлено, а тому, з урахуванням наведеного вище прохання слідчого про визначення ОСОБА_7 застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде завідомо непомірною для підозрюваного та порушуватиме права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених п.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів сприяла учасникам судового провадження у можливостях надання ними доказів, доведення їх переконливості.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При таких обставинах, виходячи з вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.177,183,196,197,404,405,407,412,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

-10-

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2022 скасувати.
Клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Продовжити відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2022 включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_15 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: