Справа № 535/1837/22
Провадження № 1-кп/535/201/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000129 від 04.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солоницівка, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В ході дізнання встановлено, що 16.09.2022 приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою:

АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник усний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого прямого умислу, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 стоячи на відстані витягнутої руки від ОСОБА_4 , долонею правої руки наніс ОСОБА_4 один удар в область лівого ока, після чого схопив ОСОБА_4 за кисть лівої руки своєю правою рукою та міцно стискаючи потягнув на себе.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 були спричинені, тілесні ушкодження у виді синця на лівій навколоочній ділянці та на тильній поверхні лівої кисті; садна в лобній ділянці, на спинці носу та на нижній повіки правого ока, синець на лівій поверхні груді, які згідно з висновком експерта № 09-1154/2022 від 12.10.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Крім того, 24.09.2022 приблизно в 21 год. 15 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник усний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого прямого умислу, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та обхопив лівою рукою її в області лівої частини тулуба, а саме ребер, де від стиснення його руки остання відчула різкий біль. Після чого долонею правої руки наніс ОСОБА_4 один удар в область правої частини обличчя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 були спричинені, тілесні ушкодження у виді синця на лівій навколоочній ділянці та на тильній поверхні лівої кисті; садна в лобній ділянці, на спинці носу та на нижній повіки правого ока, синець на лівій поверхні груді, які згідно з висновком експерта № 09-1155/2022 від 12.12.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акту прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_5 , складена у присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, та заява потерпілої ОСОБА_4 , якою вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вище вимог прокурором ОСОБА_7 надано клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставина, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо дружини, вчинення злочину повторно.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, які маються у матеріалах кримінального провадження, а саме: раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, конкретні обставини вчинення кримінального проступку, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

За таких обставин справи враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 377, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1