Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/470/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні засудженого:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свободне, Волноваського району Донецької області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз:
- 21.02.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.187, ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна, -
про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

ВСТАНОВИЛА:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивовано тим, що до нього необхідно застосувати положення ст.81 КК України.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Рішення суду мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не повністю довів своє виправлення, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити клопотання ОСОБА_8 мотивуючи тим, що згідно з дослідженої в суді першої інстанції характеристики на засудженого ОСОБА_8 , він характеризується задовільно, не конфліктує з іншими засудженими, хоча і не працевлаштований, але приймає участь у благоустрої установи, приймає участь в організації виховних заходів, на профілактичних обліках не перебуває. За час перебування в установі виконання покарання, допустив 8 порушень режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час має одне не погашене стягнення за 31.05.2022 року. За весь час має 2 заохочень; за 2020, 2021 роки. По суті, із-за наявності одного непогашеного стягнення від 31.05.2022 року, судом було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання. Законодавством не передбачено мінімальну чи максимальну кількість заохочень та стягнень для умовно-дострокового звільнення. Основною вимогою ст.81 КК України є відбуття 2/3 строку покарання, який ОСОБА_8 вже відбув.

В своїй апеляційній скарзі засуджений викладає аналогічні вимоги та доводи, як і в апеляційній скарзі захисника. Разом із тим, зазначив, що був працевлаштований в період с квітня 2019 року по березень 2022 року.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора який просив відмовити в задоволені апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що ОСОБА_8 засуджений: 21.02.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.187, ст.71 КК України до 08 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, йому зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 11.05.2017 року по 20.06.2017 року та з 11.05.2017 року по 16.05.2018 року.

Початок строку: 11.05.2017 року. Кінець строку: 06.05.2024 року.

З 20.07.2018 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№ 49)».

За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_8 характеризується задовільно, допустив вісім порушень вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час має одне не погашене стягнення за 31.05.2022 року. За весь період відбування покарання, засуджений має лише два заохочення за 2020 і 2021 роки. Не працевлаштований, але приймає участь у благоустрої установи. Приймає участь в організації виховних заходів. На профілактичних обліках установи не перебуває.

Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 22 від 09.09.2021)

На засіданні адміністративної комісії ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 11 від 16.05.2022).

Доводи апеляційних скарг про те, що він працював, має одне не погашене стягнення та має 2 заохочення, суд вважає такими, що самі по собі не впливають на ступінь виправлення засудженого, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно достроково від відбування призначеного покарання, тому не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_8 під час всього часу відбування покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань

Враховуючи поведінку ОСОБА_8 протягом всього строку відбування покарання, а саме те, що засуджений ОСОБА_8 характеризується задовільно, допустив вісім порушень вимог режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. На даний час має одне не погашене стягнення за 31.05.2022 року. За весь період відбування покарання, засуджений має лише два заохочення за 2020 і 2021 роки. Не працевлаштований, але приймає участь у благоустрої установи. Приймає участь в організації виховних заходів. На профілактичних обліках установи не перебуває. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей у провадженні в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання засудженого ОСОБА_8 та матеріали особової справи останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення. Разом із тим, засуджений протягом строку відбування покарання два рази заохочувався за 2020 і 2021 роки.

Крім того, при цьому колегія суддів враховує, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 11 від 16.05.2022).

Інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, засуджений та його захисник не навели в апеляційних скаргах та не надали при її розгляді у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 , та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)