Справа № 754/8773/22
У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2022 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001623 від 02 серпня 2022 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0001623 від 02 серпня 2022 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
В ході судового розгляду кримінального провадження прокурором подане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 з підстав того, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується. Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, непрацевлаштована, не має постійного джерела прибутку.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, з підстав його необґрунтованості, відсутності ризиків, на які посилається прокурор в клопотанні, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, а саме домашній арешт в певний період доби, а саме з 20 год. до 06 год. наступної доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника.
Суд вислухавши доводи прокурора, позицію сторону захисту, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. В подальшому, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 29 жовтня 2022 року.
Прокурор зазначає, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу та позицію захисту, суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому, при визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.
Прокурор, розкриваючи ризик переховування обвинуваченої від суду, посилається на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі на тривалий термін. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.
Співставлення можливих негативних для обвинуваченої наслідків, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Крім того, суд враховує те, що обвинувачена не працює, не має стабільного джерела доходу, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.
Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченої винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, дають підстави для висновку, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне праовпорушення, в якому вона обвинувачується.
При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинуваченої, її, на думку захисту, бездоганну процесуальну поведінку, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Суд уважно ставиться до того, що зі сплином часу продовження запобіжного заходу потребує більшого обґрунтування тих ризиків, на які посилається сторона обвинувачення і що прокурор повинен надавати додаткові підстави щодо цього питання, проте вже надані прокурором доводи існуючих ризиків дозволяють суду прийти до висновку, що існуючий запобіжний захід цілком відповідає встановленим ризикам та особі обвинуваченої.
Застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації нею встановлених ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 199, 350, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 22 грудня 2022 року (включно).
Ухвалу суду направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий