Справа № 299/2399/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне провадження № 11-кп/4806/347/21 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.06.2021 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч.1,2 ст.125 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боржавське Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення про повернення прокурору зазначеного вище обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , Виноградівський районний суд обґрунтував своє рішення від 24.06.2021 тим, що такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України, на що звернув увагу цього місцевого суду захисник ОСОБА_8 , враховуючи наступне.

В обвинувальному акті повинен бути повний виклад фактичних обставин кримінального проступку та обставин, які підлягають доказуванню, а саме: подія кримінального проступку (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, форма вини, мотив і мета його вчинення.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 обставини в цій частині викладено неповно та є аналогічними тим, що вказані у повідомленні про підозру ОСОБА_7 .

Досудове розслідування у кримінальному провадженні проводилося старшим слідчим П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 .

Таке розслідування кримінальних проступків здійснюється у формі дізнання.

Керівник органу дізнання визначає дізнавача, який здійснюватиме досудове розслідування у формі дізнання (стаття 298 КПК України).

Згідно положень пункту 3 частини другої статті 301 КПК України прокурор зобов?язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру звернутися до суду, зокрема, з обвинувальним актом.

Досудове розслідування проведено неуповноваженою особою, а обвинувальний акт складено не прокурором, а слідчим за погодженням з прокурором, що суперечить приписам глави 25 КПК України, у якій визначено особливості досудового розслідування кримінальних проступків.

Обвинувальний акт затверджено прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_10 , але не скріплено печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документа, в тому числі положень пункту 9.5.1 наказу Генерального прокурора України від 24.02.2016 № 103 «Про затвердження Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», де передбачено, що засвідчення документа здійснюється шляхом його підписання, затвердження та проставлення печатки.

Крім того, у пункті 1 частини другої статті 103 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

У розділі І реєстру матеріалів досудового розслідування (далі реєстр), який додано до обвинувального акта «Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» вказано під №№ 2,3,4, 6-19, 22 не процесуальні дії, а назви протоколів.

У розділі II реєстру під № 1 зазначено рапорт про виявлення кримінального правопорушення, під № 2 факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № № 1,13 доручення, під № 17 реєстр, однак доручення, реєстр не виступають процесуальними рішеннями, процесуальні рішення приймаються у формі постанов.

У розділі III реєстру не вказано захід забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до речей і документів.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 125 КК України, складено 11.05.2021 старшим слідчим П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , затверджено 11.05.2021 прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_11 .

До обвинувального акта щодо ОСОБА_7 додано реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000997 від 01.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.125 КК України, складений прокурором ОСОБА_10

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 29.08.2020, біля 12 год. 30 хв., на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_12 біля п?яти ударів долонею правої руки у потиличну ділянку, один удар стопою правої ноги в ділянку сідниць та один удар долонею правої руки, стиснутою в кулак, у ділянку правої щоки, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правої щоки ближче до носогубної складки, в завушній ділянці справа, верхньої частини сідниць справа та зліва, нижньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, правого колінного суглобу по зовнішній поверхні, верхньої третини лівої гомілки по зовнішній поверхні, садна на шкірних покривах лівого ліктьового суглобу по зовнішній поверхні, які згідно пункту 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.1995 № 6 (далі Правила) кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності, а також тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке згідно п. 2.3.3 Правил кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров?я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною другою статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 29.08.2020, біля 12 год. 30 хв., перебуваючи на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_13 один удар долонею правої руки, стиснутою в кулак, у ліву скроневу ділянку та ділянку лівого ока, близько п?яти ударів долонями лівої та правої руки, стиснутими в кулаки, в область голови та ще один удар долонею правої руки, стиснутою в кулак, в ділянку лівого ока та лівої скроневої ділянки, чим заподіяв ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці зліва, «садної рани» чола зліва, крововиливу в ділянці лівої орбіти, які згідно п. 2.3.5 Правил кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров?я чи незначної стійкої втрати працездатності, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Старший слідчий П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 є особою, уповноваженою в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові на здійснення досудового розслідування у формі дізнання, що стверджується копією наказу директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_14 від 02.03.2021 № 10-ОА «Про визначення осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування у формі дізнання».

У відповідності до частини четвертої статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У формулюванні обвинувачення повинно бути викладено дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (пункт 2 частини третьої статті 374 КПК України).

Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не містить зазначення мотиву вчинення кримінального правопорушення, який має значення для відмежування кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 КК України, від кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК України (хуліганство), що є недоліком обвинувального акта, який виступає перешкодою для призначення судового розгляду, оскільки саме обставини, вказані в обвинувальному акті, підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою у разі ухвалення обвинувального вироку чи невинуватою при її виправданні.

Згідно частини першої статті 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 3 КПК України дізнавач службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

У пункті 1 частини другої статті 39-1 КПК України закріплено, що керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Керівник органу дізнання начальник підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівник органу досудового розслідування (пункт 7-1 частини першої статті 3 КПК України).

Керівник органу досудового розслідування начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, керівник (начальник) Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень (пункт 8 частини першої статті 3 КПК України).

З урахуванням наведених положень закону місцевий суд визнав, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складено неуповноваженою особою у зв?язку із відсутністю в зазначеному вище територіальному управлінні ДБР підрозділу дізнання.

Обвинувальний акт складено в результаті дізнання, яке не закінчено з дотриманням положень статті 301 КПК України.

Згідно абзацу першого частини п?ятої статті 301 КПК України у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов?язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складено в результаті дізнання, яке не закінчено з дотриманням положень статті 301 КПК України.

Згідно ч.5 ст.301 КПК України у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.

У пунктах 23-25 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, вказано проведення наступних процесуальних дій: 1) повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику про завершення досудового розслідування, 2) запит підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику про наявність у них доказів, 3) ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_7 та його захисником.

Наведені вище процесуальні дії здійснюються при відкритті сторонами кримінального провадження матеріалів в порядку статті 290 КПК України. Даний порядок не застосовується при закінченні досудового розслідування у формі дізнання, оскільки на підставі положень статті 301 КПК України відкриття матеріалів дізнання здійснюється шляхом вручення/надсилання стороною обвинувачення копій матеріалів дізнання особі, яка підозрюється у вчиненні кримінального проступку, або її захиснику, потерпілому чи його представнику.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 затверджено прокурором із проставленням підпису у грифі затвердження.

Засвідчення підпису прокурора відбитком печатки не передбачено в Тимчасовій інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженій наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 року № 27. Зокрема, обвинувальний акт не вказано в Орієнтовному переліку документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі (Додаток 55 до Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України (пункт 18.2.4).

У відповідності до положень пункту 1 частини четвертої статті 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є одним із додатків до обвинувального акта.

Отже, недоліком обвинувального акта може виступати відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування. Невірне зазначення в реєстрі матеріалів досудового розслідування передбачених законом відомостей не є підставою для повернення обвинувального акта.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить вказану вище ухвалу Виноградівського районного суду від 24.06.2021 скасувати як незаконну з призначенням нового розгляду даної справи в тому ж місцевому суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання з таких підстав.

Вимоги щодо обов?язкового зазначення конкретних обставин справи, зокрема місця, часу, способу вчинення, форми вини і його мотивів стосуються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на стадії ухвалення обвинувального вироку (п.2 ч.3 ст.374 КПК України), а на цій стадії таким вимогам відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та виклад ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими та їх правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення, викладені окремими розділами.

Ці дані в своїй сукупності обґрунтовують кожен з елементів складу відповідного кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , що дає змогу стороні захисту ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, місцевий суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідно до положень ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не і вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення, крім того, прокурор має право відповідно до ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді, а суд у разі визнання вказаного обсягу обвинувачення недостатнім для визнання особи винною, може ухвалити виправдувальний вирок.

Щодо посилання суду на недотримання прокурором вимог ст. 301 КПК України при закінченні досудового розслідування, то такі висновки є хибними, оскільки 11.05.2021 прокурором забезпечено надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується відомостями про особисте вручення рекомендованого відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, надані в суді першої інстанції, апеляційний суд визнає обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 , яка підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Апеляційний суд визнає, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.1,2 ст.125 КК України ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам закону, зокрема містить повний виклад фактичних обставин кримінального проступку, у якому він обвинувачується та обставин, які підлягають доказуванню, а саме: подія кримінального проступку (час, місце, спосіб та інші обставини), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Досудове розслідування даного кримінального провадження проводилося у формі дізнання старшим слідчим П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , як уповноваженою особою, що підтверджується наказом директора ТУ ДБР у м. Львові Руслана ЛЯШКА «Про визначення осіб, уповноважених на здійснення досудового розслідування у формі дізнання» від 02.03.2021 № 10-ОА (а.с. 51-52).

Жодного істотного порушення кримінального процесуального закону ні старшим слідчим ОСОБА_9 , ні прокурором ОСОБА_10 у даній справі під час досудового розслідування не допущено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам Закону.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту щодо обвинуваченого за ч.1,2 ст.125 КК України ОСОБА_7 , такий підписаний слідчим як дізнавачем та прокурором, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які дізнавач/прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про обставини даної справи.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що дізнавачем старшим слідчим ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_10 не допущено жодного істотного порушення кримінального процесуального закону, а обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та всі інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт апеляційний суд визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду його апеляційної скарги у даній справі, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України визнаються такими, що спростовуються наведеними вище обставинами.

У зв`язку з цим оскаржувана ухвала місцевого суду від 24.06.2021 у даній справі підлягає скасуванню з поверненням даної кримінальної справи до того ж суду першої інстанції для її розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Апеляційний суд повністю погоджується з доводами апелянта про те, що дізнавачем ОСОБА_9 та прокурором ОСОБА_10 виконано усі вимоги кримінального процесуального закону під час вжиття заходів з пред?явлення обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1, 2 ст.125 КК України.

Апелянт обґрунтовано посилається на те, що вимоги щодо обов?язкового зазначення конкретних обставин справи, зокрема місця, часу, способу вчинення, форми вини і його мотивів стосуються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на стадії ухвалення обвинувального вироку (п.2 ч.3 ст.374 КПК України), а на цій стадії таким вимогам відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та виклад ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими та їх правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення, викладені окремими розділами.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, суд може ухвалити виправдувальний вирок у разі наявності для цього відповідних підстав.

Прокурором повністю дотримано вимоги процесуального закону, передбачені ст.301 КПК України під час завершення досудового розслідування даної справи, 11.05.2021 забезпечено надання обвинуваченому ОСОБА_7 копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за місцем проживання ОСОБА_7 , що підтверджується відомостями про особисте вручення рекомендованого відправлення.

Керуючись ст.ст. 404,407,409,418,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.06.2021 про повернення прокурору обвинувального акту стосовно обвинуваченого за ч. 1,2 ст.125 КК України ОСОБА_7 скасувати.

Повернути дану справу до того ж місцевого суду для її нового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: