Провадження № 1-кс/344/4445/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000428, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликалась на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, вчинив нові умисні злочини проти власності при наступних обставинах.

Так, в період часу з 01 год 44 хв по 01 год 50 хв 04.06.2021, ОСОБА_6 незаконно проник в приміщення ТОВ гастроному «Дарниця», яке знаходиться по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме:

- продукцію тютюнових виробів на загальну суму 6252,75 грн:

- грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7752,75 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_6 , в період часу з 14 год 30 хв 05.06.2021 по 12 год 06.06.2021, незаконно проник у приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме комп`ютерну техніку на загальну суму 4166 гривень.

Також, в період часу 05 год 11 хв по 05 год 20 хв 14.06.2021,

ОСОБА_6 , незаконно проник до приміщення пивного бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 2968 грн, які належали потерпілому ОСОБА_9 .

Крім цього, ОСОБА_6 , в період часу з 03 год 57 хв по 04 год 01 хв 21.06.2021, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по

АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1500 грн, які належали потерпілій ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_6 , близько 01 год 20 хв 22.06.2021, з метою таємного викрадення чужого майна, незаконно проник в приміщення магазину «Продукти», розташованого по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 5000 грн, які належали потерпілій ОСОБА_11 .

Окрім цього, в період часу з 23 год 30 хв 22.06.2021 по 07 год 00 хв 23.06.2021, ОСОБА_6 незаконно проник в приміщення магазину

« ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 12 655 грн, які належали потерпілій ОСОБА_12 .

Також встановлено, що в період часу з 03 год 43 хв по 03 год 48 хв 26.06.2021, ОСОБА_6 , з незаконно проник в приміщення кав`ярні

« ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованогo по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав: грошові кошти в сумі 11 400 грн та комп`ютерну техніку на загальну суму 2380 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , в період часу з 19 год 30 хв 26.06.2021 по 06 год 27.06.2021, незаконно проник в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінатзавод», розташованого по АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1456 грн,

чим спричинив магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТДВ «Івано-Франківський хлібокомбінатзавод» майнову шкоду.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, що ОСОБА_6 ,

о 01 год 27 хв 01.07.2021, незаконно проник в приміщення магазину

« ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого по АДРЕСА_9 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 15 378 грн, які належали потерпілому ОСОБА_13 .

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Івано-Франківська, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_10 , житель

АДРЕСА_11 , українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, з середньою освітою, раніше судимий: 01.03.2017 Івано-Франківським міським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на 3 місяці; 18.05.2020 Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 6 років; 29.10.2020Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263,

ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 6 років та 2 місяці.

30 червня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, 27.07.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме даними, які містяться у: протоколах огляду місця події, протоколах огляду відеозаписів, протоколах допиту свідків, протоколах впізнання особи за фотознімками, протоколах огляду речей, протоколі обшуку, протоколах огляду речей, висновку експерта № 1400/1401/21-28/1431/21-28 від 24.06.2021 за результатами проведення судово-трасологічної експертизи, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється

ОСОБА_6 , відповідно ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі до шести років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за злочини, в яких підозрюється ОСОБА_6 , зокрема за ч. 3 ст.185 КК України, передбачено у вигляді безальтернативного покарання - позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що свідчить про можливість підозрюваного, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду);

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на теперішній час підозрюється у вчинення нового умисного злочину, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення.

Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного неможливо запобігти ризикам, передбаченими

п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

30 червня 2021 року ОСОБА_6 , в порядку ч. 1 ст. 135 КПК України, вручено під розписку повістки про виклик до Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області у зазначеному кримінальному провадженні на

09 год 05.07.2021, 06.07.2021, 07.07.2021, 08.07.2021, 09.07.2021, а також 27.07.2021 ОСОБА_6 було вручено повістки про виклик на 09 год 30.07.2021, 02.08.2021, 03.08.2021, 04.08.2021 та 05.08.2021 для проведення слідчих дій. Проте 05.07.2021, 06.07.2021, 07.07.2021, 08.07.2021, 09.07.2021, а також 30.07.2021, 02.08.2021, 03.08.2021, 04.08.2021 та 05.08.2021 о 09 год підозрюваний ОСОБА_6 на виклик слідчого не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.

Крім того, згідно інформації наданої оперуповноваженим ВКП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, встановлено, що ОСОБА_6 тривалий час за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_10 , а також за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_11 , відсутній.

Також, 10.08.2021 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук. Доручення щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_6 в порядку

ст. 40 КПК України направлено на виконання оперативному підрозділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідно до довідки виданої в ході перевірки по системі «Аркан» 28.08.2021 року об 07:00 год, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виїхав за межі державного кордону України в прикордонному пункті перетину «Грушів».

На основі здобуття вказаної інформації 27.09.2022 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення

ОСОБА_6 в міжнародний розшук, з метою його подальшого затримання та екстрадиції на територію України і запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ст. 177 КПК України.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови (ухвали суду) про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство. Вказане також підтверджується ухваленим рішенням Комісією з контролю файлів Інтерполу на дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) про те, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України до клопотання про видачу особи, яка перебуває в розшуку, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статі 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буди запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП - Інтерпол у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно листа щодо використання можливостей Інтерполу «Генеральний секретаріат та Комісія з контролю файлів) дійшли висновку про те, що справи, в яких інформація про перебування особи в обліках Генерального секретаріату Інтерполу була використана як підстава для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розглядають як типово такі, що не відповідають Правилам Організації, оскільки в цих випадках механізми МОКП - Інтерпол використовуються для вирішення на національному рівні питань щодо обрання (застосування) більш суворих запобіжних заходів.

У разі подальшого внесення до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про зміну статусу розшуку з «встановленням місцезнаходження» на «арешт з метою екстрадиції» щодо осіб, відносно яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано із посиланням на наявність інформації про них у обліках Генерального секретаріату Інтерполу, це може призвести до того, що відомості про таких осіб будуть видавлені із відповідних обліків, про прийняте рішення буде інформовано усі країни члени Організації, а подальше співробітництво у вказаних справах буде неможливо здійснювати каналами Інтерполу.

З урахуванням того, що підозрюваний знаходиться за межами України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова (ухвала суду) про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Відповідно до ч.1 ст. 593 КПК України з метою фактичної передачі особи, щодо якої прийнято рішення про видачу (екстрадицію), центральний орган України, після набрання чинності цим рішенням надає відповідне доручення (направляє звернення) компетентним органам держави.

Таким чином, законодавцем виходячи з вищеописаного чітко передбачено порядок обрання запобіжного заходу особі, що переховується від органів досудового розслідування України на території інших держав. При цьому, термін дії такої ухвали слідчим суддею не зазначається, вказана ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою особі, яка перебуває у міжнародному розшуку, є безтермінова.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначається про те, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також необхідно прийняти до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту стосовно

ОСОБА_6 , дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним надалі покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши прокурора, слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів. за вчинення яких, відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Частиною 1 статті 281 КПК України визначено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

10.08.2021 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук. Доручення щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_6 в порядку

ст. 40 КПК України направлено на виконання оперативному підрозділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідно до довідки виданої в ході перевірки по системі «Аркан» 28.08.2021 року об 07:00 год, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виїхав за межі державного кордону України в прикордонному пункті перетину «Грушів».

На основі здобуття вказаної інформації 27.09.2022 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в міжнародний розшук, з метою його подальшого затримання та екстрадиції на територію України і запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ст. 177 КПК України.

Постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного разом з відповідними матеріалами скеровано до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Івано-Франківській області для подальшої організації проведення розшуку ОСОБА_6 .

На даний час точне місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_6 органу досудового розслідування не відоме. Виконати ухвалу слідчого суді про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не представилося можливим.

Таким чином, ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри ОСОБА_6 слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: даними, які містяться у: протоколах огляду місця події, протоколах огляду відеозаписів, протоколах допиту свідків, протоколах впізнання особи за фотознімками, протоколах огляду речей, протоколі обшуку, протоколах огляду речей, висновку експерта № 1400/1401/21-28/1431/21-28 від 24.06.2021 за результатами проведення судово-трасологічної експертизи, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто

- п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за злочини, в яких підозрюється ОСОБА_6 , зокрема за ч. 3 ст.185 КК України, передбачено у вигляді безальтернативного покарання - позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що свідчить про можливість підозрюваного, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду);

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 в минулому вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та на теперішній час підозрюється у вчинення нового умисного злочину, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, враховуючи вищенаведене, визначені статтею 178 КПК України критерії, вважаю, що в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, факт оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, тому клопотання слід задовольнити та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, розмір застави слідчим суддею не визначається.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_10 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до органу досудового розслідування доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено і підписано 10.10.2022 року.