Справа № 333/1394/22
Провадження № 1-кп/333/452/22
УХВАЛА
Іменем України
28 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000078 від 14 січня 2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, холостого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 надано письмове клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Прокурор вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконл впливати на потерпілого та свідків. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має.

26.07.2022 року через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт тривалістю з 23-00 голин до 06-00 годин за адресою постійного проживання та постійної реєстрації: АДРЕСА_1 . В обґрунтування зазначено, що на думку адвоката на теперішній час існують підстави для зміни його підзахисного запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, на підставі параграфу 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, фактичне затримання ОСОБА_5 відбулося безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення,на місці його вчинення, що свідчить про відсутність намірів переховуватися як від слідства, так і від суду. Крім того, наявні соціальні зв`язки обвинуваченого та постійне місце проживання. Також зазначено щодо тяжкого хронічного захворювання матері обвинуваченого, її похилий вік.

Вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримано прокурором у судовому засіданні. Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу на нічний домашній арешт, сторона обвинувачення заперечувала, пояснивши, що всі ці данні досліджувалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2021 року ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, що свідчить про схильність обвинуваченого до насильства.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подавав заяву про своє перебування на стаціонарному лікування. Однак, у судових засіданнях раніше зазначав, що підтримує клопотання прокурора щодо запобіжного заходу обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився щодо висловлювання своєї думки з приводу вказаних клопотань.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, суд вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), під час кого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки судовий розгляд ще не розпочато, потерпілий та свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, який, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Однак, на теперішній час не знайшов свого підтвердження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жодних доказів на підтвердження цього ризику суду не надано, крім того ОСОБА_5 раніше не судимий.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність двох ризиків з трьох, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого та неможливості його тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт, то суд дійшов висновку щодо залишення клопотання без задоволення з наступних підстав.

Так, до клопотання про зміну запобіжного заходу стороною захисту надані акт підтвердження фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 від 15 січня 2022 року, свідоцтво про народження ОСОБА_5 та консультативний висновок щодо стану здоров`я ОСОБА_7 від 16.12.2021 року.

Щодо соціальних зв`язків обвинуваченого наявність факту проживання з матір`ю та постійного місця мешкання і реєстрації, то суд дійшов висновку, що ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченим злочинної діяльності, оскільки це не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від вчинення кримінальних правопорушень.

Також прокурором зазначено, що відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2021 року ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, яка, згідно наданого стороною захисту консультативного висновку, на той час вже мала хронічні захворювання. Цей факт стороною захисту не спростовано. Крім того, це ставить під сумнів факт утримання обвинуваченим своєї хворої матері.

Керуючись ст.ст. 315, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 25 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст ухвали складено та підписано 29 липня 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1