Справа № 369/5654/22
Провадження №1-кп/369/1750/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Білогородка Київської області, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України, -

встановив:
05 липня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 має понести покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Крім того, сторони дійшли згоди при визначенні остаточного покарання застосувати ст. 70 КК України та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком й покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим та призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник та обвинувачений також висловились за затвердження угоди судом та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з положеннями ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 - 475 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст.474 КПК України, у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають вимогам цього Кодексу та/або закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Разом з тим, судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання не відповідає вимогам Кримінального кодексу України, оскільки в угоді, незважаючи на вказівку на застосування ст. 70 КК України, сторонами не узгоджено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та порядок його визначення, а саме шляхом поглинення чи складання.

Так, згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Наведене, дає суду підстави вважати, що умови угоди суперечать вимогам КК України, оскільки узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання визначеним ст. 65 КК України, з огляду на системний аналіз положень Розділу XІ та ст. 70 КК України, що унеможливлює укладення угоди.

Суд зауважує, що положеннями ст. 472 КПК України регламентовано вимоги, яким повинен відповідати зміст угоди. Тобто, зміст угоди повинен містити перелік структурних елементів, які є невід`ємними та наявність яких дає суду право вважати угодою такою, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України і вона підлягає розгляду в порядку глави 35 КПК України. Цей перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 01 липня 2022 року, не відповідає вимогам чинного КК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 314, 372, 469, 470, 472-474 КПК України, суд -

ухвалив:
У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 01 липня 2022 року - відмовити.

Кримінальне провадження №0000172 від 03 червня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1