У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6178/22

№ 1-кс/183/1443/22

03 жовтня 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 01.02.2022 року до ЄРДР за № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2009 року народження та 2011 року народження, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, шляхом вчинення незаконного збуту психотропних речовин на території м. Новомосковськ Дніпропетровської області, у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, у невстановленому під час досудового розслідування місці, діючи умисно, незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб невстановлену кількість, але не менше 0,3036 г, психотропної речовини метамфетамін, з метою його подальшого збуту, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою збуту.

28 вересня 2022 року о 15.30 годині співробітники поліції у відповідності з Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним оборотом психотропних речовин, передали для придбання у нього психотропної речовини громадянину під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1000 гривень: купюра номіналом 200 гривень СД4456023, купюра номіналом 200 гривень ТВ1392366, купюра номіналом 200 гривень ЄЗ5198247, купюра номіналом 100 гривень АВ4338989, купюра номіналом 100 гривень УР7810937, купюра номіналом 50 гривень УЛ1009494, купюра номіналом 50 гривень ФБ3360514, купюра номіналом 20 гривень ЧВ2406487, купюра номіналом 20 гривень ЧД0623081, купюра номіналом 20 гривень ЮА8071512, купюра номіналом 20 гривень ЧГ5955295 та купюра номіналом 20 гривень СЗ7520689 Національного банку України.

28 вересня 2022 року о 15.58 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно збув ОСОБА_7 психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,3036 г в частині сліп. пакету.

28 вересня 2022 року в період часу з 16.05 годин до 16.20 годин ОСОБА_7 , знаходячись на відстані приблизно 50 м від будинку АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції придбану у ОСОБА_5 частину сліп. пакету з кристалічною речовиною, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого становить 0,3036 г та який ОСОБА_5 раніше незаконно придбав, зберігав з метою збуту та в подальшому збув ОСОБА_7 під час проведення оперативної закупки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

29 вересня 2022 року слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було перекваліфіковано склад кримінального правопорушення на ч. 1 ст. 307 КК України.

29 вересня 2022 року о 11 годині 06 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства», доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.02.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.02.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року, протоколом № 47/530т про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме негласного зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.08.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.09.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2022 року, протоколом огляду грошових коштів, що використовуються для проведення оперативного заходу оперативна закупка від 28.09.2022 року, протоколом огляду місця події від 28.09.2022 року, протоколом огляду місця події від 28.09.2022 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 28.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.09.2022 року, висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 29.09.2022 року, протоколом обшуку від 29.09.2022 року.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які мешкають в одному населеному пункті з підозрюваним ОСОБА_5 та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Так, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, суспільною працею не займається, законних джерел доходу не має, отримує прибуток за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, що свідчить про те, що він, перебуваючи на свободі матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, наявність у ній реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу своєму підзахисному у вигляді тримання під вартою, просив застосувати йому більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки від одружений, має двох малолітніх дітей, що підтверджує наявність стійких соціальних зв`язків, зобов`язується виконувати всі покладені на нього судом обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: копією витягу з кримінального провадження, внесеного 01.02.2022 року до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України; копією протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.02.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 04.02.2022 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2022 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.02.2022 року; копією протоколу № 47/530т про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме негласного зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.08.2022 року, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 19.09.2022 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2022 року; копією протоколу огляду грошових коштів, що використовуються для проведення оперативного заходу оперативна закупка від 28.09.2022 року; копією протоколу огляду місця події від 28.09.2022 року; копією протоколу огляду місця події від 28.09.2022 року; копією протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 28.09.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 28.09.2022 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 28.09.2022 року; копією висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за № СЕ-19/104-22/30360-НЗПРАІ від 29.09.2022 року; копією постанови про визнання доказів та передачу їх на зберігання від 29.09.2022 року де речовим доказом визнаний метамфітамін, масою 0,3036 г, що знаходиться в спец. пакеті KIV2136701; копією протоколу затримання ОСОБА_5 від 29.09.2022 року; копією протоколу обшуку від 29.09.2022 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не було доведено а ні прокурором під час судового розгляду, а ні слідчим у клопотанні. Тому і на даний час даний ризик не існує.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Все наведене раніше, на думку слідчого судді, неодмінно свідчить про наявність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_5 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Слід зауважити, що національне законодавство України та практика Європейського суду з прав людини неодноразово зазначали, що запобіжний захід є лише заходом забезпечення кримінального провадження та не має бути вже визначеною мірою покарання у кримінальному провадженні.

Так, п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» визначає, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику.

Прокурором в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовується лише наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи таке обґрунтування прокурора, слідчий суддя вважає, що практика Європейського Суду з прав людини в повній мірі заперечує таке обґрунтування. Тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 повинно бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тому вважає, що до ОСОБА_5 повинно бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України - застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 28 листопада 2022 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 , строком на два місяці, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця реєстрації та фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 21.00 години до 06.00 години кожного дня.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1