Справа 759/9126/21 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2405/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30червня 2022 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференцзв`зку) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року продовжено ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ст.348 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 17 липня 2022 року включно.
Своє рішення головуючий суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на даний час не припинили свого існування, зокрема можливість обвинуваченого ухилитися від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. В обґрунтування наявності зазначених ризиків, головуючий суддя зважив на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, фактичні обставини їх вчинення, а також покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини у пред`явленому обвинуваченні. Крім цього, судом враховані також і дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання в м. Києві та міцних соціальних зв`язків.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не відповідало вимогам ч.3 ст.199 КПК України, у зв`язку із чим у суду були відсутні правові підстави для його розгляду. Зокрема, захисник звернув увагу на те, що клопотання прокурора не містило належним чином викладених аргументів щодо існування ризиків, зазначених у ст.177 КПК України. Щодо констатованого судом ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, то цей ризик з огляду на тривале перебування останнього в умовах ізоляції, потребує встановлення інших релевантних факторів. Вказані твердження захисник обґрунтував сталою практикою Європейського суду з прав людини. Апелянт вказав на те, що два свідки обвинувачення були допитані судом у даному кримінальному провадженні, що на його думку свідчить про необґрунтованість встановленого ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім цього, захисник вказав на палке бажання ОСОБА_8 мобілізуватися для участі у супротиві збройній агресії російської федерації, з огляду на його військові спеціальності. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 для залучення у склад збройних сил України.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.
Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченого від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченого із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочинів. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Із урахуванням тяжкості вчинених злочинів та обставин їх вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченого від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченого від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2022 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 17 липня 2022 року включно залишити без зміни.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4