У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2477/22

№ 1-і/183/32/22

03 червня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000750 від 02 квітня 2018 року, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куриловка, Куп'янського району, Харківської області, проживаючого АДРЕСА_1

обвинуваченого за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

встановив :

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, та яке в судовому засіданні підтримала прокурор ОСОБА_4 в якому просить продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07 квітня 2022 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України до 07 червня 2022 року.

Прокурор вважає, що є достатньо підстав вважати обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України обґрунтованим, вчинивособливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Прокурор вказує на те, що необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3 , пов`язана з тим, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового слідства, та незаконного впливу до свідків та потерпілого не зменшилися та продовжують існувати, про що відповідно положень ст. 178 КПК України свідчать такі обставини ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, злочини у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 України, у разі визнання винуватим передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семидо десяти років,та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що може спонукати його до переховування від суду;
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, враховуючи особу ОСОБА_3 , вважає неможливим застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та продовжити строк запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначив, що покладає вирішення питання на розсуд суду з урахуванням змін під час воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не доставлений; інтернет зв`язок, для проведення відеоконференції за допомогою системи EasyCon, або за допомогою інших засобів з ДУ «Харківським слідчим ізолятором», де, зі слів прокурора, утримується обвинувачений, що розташоване у м. Харків встановити неможливо.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати. Так, стаття 34 КПК України передбачає передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема під час режиму воєнного стану, проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій, Луганській, Харківській областях).
Згідно зі ст. 193 КПК України клопотання про продовження строкузапобіжногозаходурозглядається за участі прокурора,обвинуваченого та його захисника. Однак, КПК України окремо не регулює питання розгляду такого клопотання в умовах, коли: в Україні введений воєнний стан; учасники кримінального провадження з причин воєнного стану не мають фактичної можливості дістатися до судової установи для участі у судовому засіданні, технічної можливості взяти в ньому участь в режимі відеоконференції або це може становити загрозу їх життю і здоров`ю.
До загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність (ст. 12 КПК України), змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України), доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).
Так, згідно зі ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом…Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, засада диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. А слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Всі ці правила закріплені паралельно з доступом до правосуддя, що розкривається через встановлені гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У даній справі судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі учасників провадження під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , але з об`єктивних причин, участь особи, щодо якої вирішується вказане питання забезпечити не вдалось.
З огляду на викладене, розгляд судом клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою в умовах воєнного стану за відсутності обвинуваченого, здійснюється на підставі загальних засад кримінального провадження і відповідає конституційному принципу верховенства права і на думку суду не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина (обмеження яких згідно зі ст. 64 Конституції України заборонені навіть в умовах воєнного стану), а забезпечить оперативний і об`єктивний судовий контроль в умовах воєнного стану на виконання завдань кримінального провадження.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так у клопотанні прокурором зазначено, що ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07 квітня 2022 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України.

На підставі ч.6 ст.615 КПК України обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, а саме до 07 червня 2022 року.
Суд встановив, що кримінальне провадження відносно останнього перебуває на стадії судового розгляду.
Отже, в даному випадку підлягають застосуванню вимоги ч.6 ст.615 КПК України, яка встановлює, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Відповідно до ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Прокурором надано розписку обвинуваченого ОСОБА_3 про отримання ним клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 03 червня 2022 року та надано довідку від 03 червня 2022 року відповідно до якої в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» доступ до глобальної мережі інтернет відсутній.
Частиною 6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
При розгляді клопотання судом встановлено, що продовжуючи запобіжний захід до ОСОБА_3 тримання під вартою від 07 лютого 2022 р., та який неодноразово в подальшому було продовжено судом було враховано наявність ризику, передбаченого п.1 п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, вислухавши думку захисника, суд приходить до висновку, що запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України необхідно продовжити до 01 серпня 2022 року, оскільки ризики, які були враховані судом при обрані йому запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 184, 193, 331, 615 КПК України, суд, -

постановив:

продовжити запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 до 01 серпня 2022 року.

Копію ухвали направити для виконання прокурору Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1