Справа № 138/1120/22
Провадження №:1-кп/138/144/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000506 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі п.31 ч.1 ст.284 КПК України

В С Т А Н О В И В:
09.06.2022 прокурор Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до суду з клопотанням, в якому просить закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопору-шення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання мотивує тим, що 24.06.2015 до Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області звернулася ОСОБА_4 із повідомленням про те, що невідома особа в м.Могилів-Подільський вчинила крадіжку належного їй мопеда марки «Honda Tact AF24». За даним фактом 25.06.2015 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Також в клопотанні зазначено, що в ході проведення досудового розслідування вживались заходи для встановлення причетної до даного кримінального правопорушення особи, однак ці заходи позитивного результату не дали. Під час розслідування проведено огляд місця пригоди, допитано потерпілу та 6 свідків, проведено судово-товарознавчу експертизу, надавались доручення оперативному підрозділу. В ході виконання доручень оперативними працівниками не встановлено обставин, які б дали можливість розкрити кримінальне правопорушення.
Таким чином, з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (25.06.2015) відомостей про це кримінальне правопорушення минуло більше п`яти років, а тому дане кримінальне провадження слід закрити.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, передавши через прокурора заяву про розгляд даного клопотання у її відсутність. Також вона в телефонному режимі повідомила, що в судове засідання з`явитися немає змоги у зв`язку з сімейними обставинами, просить клопотання розглянути у її відсутність, не заперечує проти закриття кримінального провадження, оскільки вже й не сподівається на належне досудове розслідування.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання прокурора з наступних підстав.
За приписами ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, визначених ч.1 ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, встановлення особи, яка вчинила діяння, перевірку обставин, що викривають чи виправдовують особу.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015) у п.65 «для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, допиту усіх осіб, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час формально проведеного досудового розслідування було проведено огляд місця події, допитану потерпілу та 6 свідків, проведено товарознавчу експертизу, а також надано два доручення оперативному підрозділу. При цьому до протоколу огляду місця події не долучено фототаблицю або довідку про неможливість виготовлення фотографій, не вказано яким чином вилучено слід протектора, яка його подальша доля. В матеріалах кримінального провадження містяться доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій: від 03.07.2015 вих. № 366 (а.с.27) та від 05.01.2022 без номера реєстрації (а.с.40). Однак, дані доручення працівниками оперативного підрозділу виконані лише частково, зокрема відсутні відповіді з ломбардів, не допитано працівників авторинку тощо. В кримінальному провадженні від серпня 2015 року до січня 2022 року не проведено жодної слідчої дії чи розшукових заходів, як і після написання рапортів за наслідками виконання останнього доручення слідчого від 05.01.2022.
Тому на думку суду, вказане досудове розслідування не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.
Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом, оскільки взагалі втрачається сенс існування кримінальної юстиції.
За наведених обставин, закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України не відповідатиме як завданням кримінального провадження, так і засадам його забезпечення.
Керуючись ст.12, 49, ч.1 ст.289 КК України, ст.284, 369, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенніклопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000506 від 25.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі п.31 ч.1 ст.284 КПК України.

Повернути до Могилів-Подільської окружної прокуратури матеріали зазначеного кримінального провадження для організації проведення досудового розслідування.

Копію ухвали вручити прокурору та надіслати потерпілій особі.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1