ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5246/22
провадження № 1-кс/753/949/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, українця, з середньою спеціальною освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 185 КК України,
в с т а н о в и в :
слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, iз 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, 21.05.2021 Законом затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102 - IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено, таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1 червня 2022 року вступили у попередню злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, обравши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить Київській філії ПАТ «Укртелеком», ідентифікаційний код 21560766, а саме телефонний кабель.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 1 червня 2022 року приблизно о 01 год. 15 хв., прибули за адресою: м. Київ , вул. Клеманська та з метою виявлення телефонних колодязiв, які вони могли б з легкістю відчинити, почали проходити по вулиці. Проходячи повз будівлю № 6 по вище вказаній вулиці, вони виявили телефонний колодязь вхід до якого був обмежений металевою кришкою та обрали його предметом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, переконавшись та вважаючи що за їх злочинними діями ніхто не спостерiгає, відчинивши телефонний колодязь який був обладнаний металевою кришкою, проникли в середину, де за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, які вони мали при собі, зрізали телефонний кабель з маркуванням ТПП 50*2*0,5 довжиною 24 метри який належить ПАТ « Укртелеком, ідентифiкацiйний код 21560766, вартістю 3225 гривень 60 копійок (без ПДВ).

В подальшому, ОСОБА_7 , вийшовши з колодязя, почав витягувати викрадений кабель на поверхню, який ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 йому подавали, з метою подальшого його викрадення, тим самим ОСОБА_5 намагався таємно викрасти чуже майно, що належить ПАТ «Укртелеком», ідентифікаційний код 21560766 , поєднане з проникненням у сховище, вчинено за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, але довести свій спільний злочинний умисел до кінця не змогли, з причин що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як були затриманими працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Своїми спільними, умисними злочинними діями, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , могли завдати матеріального збитку ПАТ «Укртелеком», ідентифікаційний код 21560766, на загальну суму 3225 гривень 60 копійок (без ПДВ).

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому з попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 , ч. 4 ст. 185 КК України та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Відсутнє зареєстроване місце проживання на території міста Києва. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення покарання.

- незаконно впливати на свідків, представника потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Представник потерпілого та свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на представника потерпілого, свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх мiсце роботи та проживання.

- вчинити інший злочин, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи та законного джерела доходів.

До підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданнi особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язкiв, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, досудовим слідством не встановлені.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе бути перешкодою для переховування від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_5 , усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню з іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні, свідками, представником потерпілого, переховуванню від органів досудового розслідування та суду або вчинити iнший злочин, також, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , територія якого тимчасово окупована збройними силами Російської Федерації.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу вказане клопотання передано слідчому судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Відповідно до статті 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний перебуває на свободі.

Клопотання про застосування запобіжного заходу надійшло до суду 3 червня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 15, частиною четвертою статті 185 КК України.

З долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження № 0001471 вбачається, що наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 передбаченого частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 185 КК України підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, протоколом огляду місця події, протоколом допиту представника потерпілого, протоколом допиту свідків, протоколом затримання ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 185 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність відомостей про постійне місця роботи, проживання, може бути перепоною для його перебування у територіальній близькості від місця розташування органу досудового розслідування та явки на виклик органу досудового розслідування чи суду. Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину.

Ризик незаконно впливати на представника потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 існує, оскільки їхні показання частково дублюються із обставинами, встановленими досудовим розслідуванням, й ці особи можуть змінити їхні показання під впливом ОСОБА_5 .

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує, оскільки, крім обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке могло приносити йому прибуток, слідчим зазначено, а стороною захисту не спростовано, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя та підозрюваний був раніше судимий.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 185 КК України, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне місце роботи та джерело доходу та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_5 від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам. В тому числі домашній арешт не буде дієвим запобіжним заходом, який унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих, оскільки слідчому судді не надано доказів про адресу його постійного довготривалого місця проживання.

Відповідно до частини статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , встановлені досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що визначення найнижчої межі застави для тяжкого злочину не співвідноситиметься із характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 найвищої межі не відповідатиме рівню доходів підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що для ОСОБА_5 розмір застави, який має на меті достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не має бути завідомо непомірним для нього, є тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 74 430 грн.

Керуючись ст. 110, 132, 176-178, 182, 183, 185, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 ,обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 1 год 15 хв 1 червня 2022 року.
Визначити ОСОБА_5 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74430 гривень.
У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 ,підлягає звільненню з-під варти.
З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 ,зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Дія ухвали закінчується 30 липня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1