465/5583/22
1-кс/465/1718/22
У Х В А Л А
Іменем України
23.09.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 ,
підозрюваного: ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного розміру застави до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
Старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, в якому просить обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення альтернативної застави в розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, при цьому, зазначив, що ОСОБА_5 раніше був судимий за скоєння кримінальних правопорушень проти власності та має незняті і непогашені судимості, незважаючи на це, свій злочинний промисел не полишив та продовжив свою протиправну діяльність, вчинивши новий тяжкий злочин. З огляду на це, а також у зв`язку з тим, що підозрюваний веде асоціальний спосіб життя, на території м. Львова не проживає, на переконання прокурора, наявні ризики продовження здійснення ОСОБА_5 злочинної діяльності та ухилення останнього від досудового розслідування і суду. У зв`язку цим прокурор просив клопотання слідчого задоволити.
Слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримала з підстав, викладених у такому, додатково вказавши на те, що підозрюваний зі слідством не співпрацює, надавати показання відмовляється, намагаючись уникнути відповідальності за скоєне.
Підозрюваний ОСОБА_5 стосовно клопотання слідчого заперечив, вважаючи достатнім для себе запобіжний захід у виді домашнього арешту або інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив врахувати, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від слідства і суду, буде з`являтися для проведення необхідних слідчих дій, тому домашній арешт за місцем реєстрації ОСОБА_5 є достатнім запобіжним заходом у даному випадку. Також заперечив щодо визначення альтернативного розміру застави підозрюваному у максимальному розмірі, оскільки такий не враховує матеріального стану ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в ході судового розгляду, 22.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.
23.09.2022 року, в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, старшим слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яку йому вручено цього ж дня з участю захисника.
Так, ОСОБА_5 органом досудового розслідування інкриміноване те, що він 22.09.2022 року близько 13.30 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 16, та розуміючи, що на території України діє воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, шляхом ривка вирвав з руки ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Redmi 9C 3/64 Gb Midnight Gray в корпусі темно-синього кольору вартістю 3899 грн. 00 коп., який належить потерпілому ОСОБА_7 та, незважаючи на те, що був викритий, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
22.09.2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України як особу, на яку потерпілий вказав про її причетність до злочину.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.09.2022 року, згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 22.09.2022 року близько 13.30 год. по вул. Кн. Ольги викрала у нього з рук шляхом ривка телефон Redmi 9C; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , в якому останній виклав свої показання щодо обставин відкритого викрадення у нього мобільного телефону; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.09.2022 року, відповідно до якого в ОСОБА_5 при затриманні вилучено, в тому числі, мобільний телефон Redmi; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На переконання слідчого судді, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.
А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Також прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 не вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з корисливими посяганнями на чужу власність, на час інкримінованих йому дій має незняту та непогашену судимість. Так, будучи засудженим вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років і 4 місяців позбавлення волі, 15.07.2022 року звільнившись з місць позбавлення волі за закінченням строку відбуття покарання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину 22.09.2022 року, тобто через невеликий проміжок часу з моменту звільнення з місць виконання покарання, і такий також пов`язаний з посяганням на чужу власність, що кваліфіковано за ознакою повторності.
За наведених обставин та беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України, згідно положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, підозрюваний від надання показань під час досудового розслідування відмовився, вказують на реальне існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою протиправну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.
Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Наявність вищезазначених ризиків підтверджується також тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, ніде не працює, не вживає протягом тривалого періоду часу заходів для офіційного працевлаштування.
Тому з урахуванням наведеного та за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, вважаю, що підстав для обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.
При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адже ОСОБА_5 зареєстрований і проживає у м. Чернівці, постійного місця проживання у м. Львові, тобто за місцем вчинення інкримінованих йому дій та проведення досудового розслідування, не має, чітко пояснити мету свого перебування у м. Львові вказати не може. А тому, домашній арешт, який виконуватиметься за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного у м. Чернівці, є недоцільним та може ускладнити ефективне проведення досудового розслідування, сприяти у продовженні підозрюваним своєї злочинної діяльності, оскільки значна віддаленість місця проживання підозрюваного від місця проведення досудового розслідування унеможливить здійснення дієвого контролю органом досудового розслідування за процесуальною поведінкою підозрюваного, а також створить умови, за яких ухилення підозрюваного від слідства і суду спроститься.
Також не може бути застосовано до ОСОБА_5 інші, більш м`які запобіжні заходи, як на цьому наполягає сторона захисту, адже вони не здатні запобігти наявним ризикам та не можуть слугувати меті застосування запобіжних заходів, визначеній ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до абз. 1 ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і водночас не бути завідомо непосильним для останнього, на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава, що становить 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп. Підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_5 альтернативної застави у максимальному розмірі, передбаченому для тяжких злочинів, як на цьому наполягає прокурор, слідчий суддя не вбачає. Водночас з урахуванням того, що інкриміновані ОСОБА_5 дії містять корисливий мотив, мають ознаку повторності та систематичності (з урахуванням попередніх непогашених та незнятих судимостей) і пов`язані з оберненням чужого майна на свою користь, мінімальний розмір застави, визначений у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, є явно недостатнім у даному випадку.
Також на підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 , у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави, які здатні забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України 22.09.2022 р. А тому, при визначенні строку тримання останнього під вартою підлягає врахуванню дана обставина.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 задоволити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 22.09.2022 р.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 20.11.2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в сумі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування із свідками, а також потерпілим у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 та слідчого суддю Франківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1