Справа № 541/3602/21
ВИРОК
Іменем України

06 квітня 2022 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 законного представника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 , інспектора ЮП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Полтавської області, обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000453 від 24.07.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, учня ПТУ № 44 м. Миргорода Полтавської області, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, навчається в Хорольському міжрегіональному центрі звільнених у запас військовослужбовців з метою отримання спеціальності слюсаря, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 та на той час неповнолітній ОСОБА_7 , 23 липня 2021 року, з метою реалізації спільного раптово виниклого корисливого умислу, прибули на територію залізничного вокзалу станції « Ромодан» Полтавської дирекції Південної залізниці, що розташована в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області по вулиці Незалежності, 11, та близько 22 годин 30 хвилин зайшли до туалету, розташованого на території вокзалу станції « Ромодан», де виявили потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обравши останнього як об`єкт для здійснення нападу, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, застосовуючи до нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я.

Так, для подолання ймовірного фізичного опору з боку потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи раптово, накинулися на потерпілого та без будь-яких пояснень почали наносити йому почергово удари руками, зжатими в кулак, по обличчю та тулубу, а також удари по нижніх кінцівках, загальною кількістю не менше двадцяти. В результаті вказаних протиправних дій обвинувачених, потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово медичної експертизи № 389 від 18.08.2021 року, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, пара орбітальних гематом, рубця, що розташований біля зовнішнього краю лівої брови та утворився на місці бувшої рани, які у своїй сукупності по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після застосування до потерпілого ОСОБА_11 насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почали вимагати у потерпілого грошові кошти, які він мав при собі, але отримавши відповідь про відсутність таких грошових коштів, обвинувачені наказали ОСОБА_11 зняти піджак, після чого обшукали його і виявили у внутрішніх кишенях піджака два гаманці, один з яких був порожній, а в іншому знаходилися грошові кошти в сумі 775,00 гривень, які обвинувачені привласнили і з викраденим майном потерпілого зникли з місця скоєння злочину.

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відійшовши на безпечну віддаль від місця вчинення злочину, перевірили вміст гаманців та забрали звідти грошові кошти в сумі 775,00 гривень, які поділили між собою і використали на власний розсуд, а пусті гаманці потерпілого викинули із мосту на залізничні колії вокзалу, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 775,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України визнав повністю та суду пояснив, що він 23 липня 2021 року, близько 22-00 годин, в туалеті залізничного вокзалу станції «Ромодан», за попередньою змовою з ОСОБА_7 , здійснили напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння його грошовими коштами, при цьому спричинили йому спочатку тілесні ушкодження, а потім з піджака забрали два гаманці, один з яких був пустий а в іншому були грошові кошти в сумі 775 гривень, які частково використали на придбання продуктів харчування, остачу вилучили працівники поліції, а пусті гаманці викинули з мосту на залізничну колію вокзалу, з кількістю викрадених грошових коштів погодився, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати і не позбавляти волі..

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати та не позбавляти волі, надав суду свідчення, які по своїй суті та змісту є аналогічними свідченням обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, суду повідомив, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_4 повністю відшкодували йому матеріальні збитки та моральну шкоду, попросили пробачення і він їх вибачив, просив суд їх суворо не карати.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнали повністю та заявили, що сумнівів у достовірності доказів по справі у них не має, суд після роз`яснень їм та стороні обвинувачення положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких кожен з них буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом обвинувачених, законних представників та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинувачених та матеріалів щодо речових доказів по справі.

З огляду на наведене, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК України як умисні та протиправні дії, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу ( розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину, будучи на момент його вчинення неповнолітнім

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку з інвалідністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім..

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку з інвалідністю.

Згідно довідок КНП « Миргородська лікарня інтенсивного лікування» № 47, ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий ( а.с.93-108).

Згідно довідки КНП « Миргородська лікарня інтенсивного лікування» № 48, ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий ( а.с.109-121).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , суд врахує тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, дані про особу винних, а також наявність кількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, знаходить підстави для застосування до них положень ст. 69 КК України, та вважає за доцільне призначити кожному з них покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України.

З урахуванням ряду обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу обвинувачених, які позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувають, їх вкрай осудливе ставлення до вчиненого, враховує думку потерпілого, який повідомив, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_4 повністю відшкодували йому матеріальні збитки та моральну шкоду, попросили пробачення і він їх вибачив, просив суд їх суворо не карати, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_4 можливе й без ізоляції від суспільства, а досягне своєї мети при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами статей 75 і 76 КК України, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_11 до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не заявлявся у зв`язку з добровільним відшкодуванням матеріальних збитків та моральної шкоди, процесуальні витрати відсутні, а питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 75,76, КК України, ст.ст.100, 349, 366-371,373- 376,395 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання застосувавши положення ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вказаної статті, у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Неповнолітнього ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання застосувавши положення ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції вказаної статті, у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів вирішити в наступному порядку:

- грошові кошти, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити у його власності:

- футболку чорного кольору та штани сірого кольору повернути їх власнику, ОСОБА_4 .

- кофту сірого кольору повернути її власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шишацький районний суд Полтавської області.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим, законним представникам та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий, суддя ОСОБА_1