ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7122/22 Номер провадження 11-сс/814/1135/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2022 року за №0001715, задоволено клопотання слідчого Харківського РУП №2 ГУНП у Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 30 жовтня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Харків, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому

07 лютого 2020 року Московським районним судом м. Харків за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 191 440 гривень, з покладенням на ОСОБА_8 в разі її внесення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного й неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного; відсутність судимостей у ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, те, що він має постійне місце проживання, соціальні зв`язки, не перебував у розшуку та визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора про заперечення щодо апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Харківським РУП №2 ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2022 року за №0001715 (а.п.1-3).
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, діючи повторно, з проникненням у приміщення таємно викрав належні ПАТ «Укртелеком» кабелі діючих ліній зв`язку:

26 травня 2022 року о 16 годині 23 хвилини по вул. Бучми, 32 у м. Харків на загальну суму 9 548 гривень 75 копійок;

06 червня 2022 року приблизно о 15 годині по вул. Гвардійців Широнінців, 47-А у м. Харків на загальну суму 864 гривні 39 копійок;

06 червня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин по вул. Валентинівській, 18 у м. Харків на загальну суму 1 237 гривень 77 копійок;

10 червня 2022 року приблизно о 10 годині по вул. Бучми, 6-А у м. Харків на загальну суму 1 805 гривень 04 копійки;

10 червня 2022 року приблизно о 10 годині 30 хвилин по вул. Бучми, 32 у м. Харків на загальну суму 1 535 гривень 90 копійок.

29 липня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомила ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (а.п.77-82).

У свою чергу, слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.96-102).

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив ОСОБА_8 заставу в сумі 191 440 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі її внесення.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим від 5 до 8 років позбавлення волі, особу ОСОБА_8 , який судимий за вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності, не працює, має місце проживання за місцем реєстрації, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Як видно з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Не оспорюється в апеляційній скарзі й сама необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з цим, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 5 епізодів інкримінованого йому тяжкого злочину проти власності в умовах воєнного стану, дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, як просить апелянт.

Посилання захисника на відсутність у підозрюваного судимостей є безпідставними, так як останній судимий 07 лютого 2020 року Московським районним судом м. Харків за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та підозрюється у вчиненні злочину під час іспитового строку в розглядуваному провадженні, що підтверджується даними вимоги УІАП ГУНП у Харківській області (а.п.72-73).

Доводи ж апелянта про те, що ОСОБА_10 не оголошувався в розшук спростовуються постановою від 08 серпня 2022 року, за якою слідчим ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , було оголошено розшук підозрюваного у зв`язку з його ухиленням від слідства (а.п.91-94).
Також, усупереч доводам апеляційної скарги, встановлені під час розгляду клопотання та апеляційної скарги обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_10 не має міцних соціальних зв`язків, які би могли слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Даних (медичних висновків) з приводу неможливості перебування підозрюваного під вартою перевіркою матеріалів провадження не встановлено та стороною захисту в суді апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний на даній стадії провадження під час допиту надавав визнавальні показання (а.п.84-86), однак, зважаючи на викладені вище дані, ця обставина не спростовує висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не є достатньою й мотивованою підставою для його пом`якшення.

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки визначений розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого корисливого злочину в період іспитового строку з використанням найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких обставин та умов, у яких опинилося суспільство, об`єктом якого в даному випадку, окрім відносин права власності, також виступають права інших людей, що користуються послугами ПАТ «Укртелеком», даних про особу підозрюваного, його неналежної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, у співставленні з рядом існуючих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4