Справа № 946/3589/22
Провадження № 1-кс/946/1570/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,
дізнавача - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

27.05.2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 року.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2022 року ОСОБА_3 отримав постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Як зазначає заявник в скарзі, в зазначеній постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зазначила, що існували дві будівельні адреси по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , про те зазначене не відповідає дійсності та в кримінальному провадженні відсутні будь які документи на підтвердження зазначеного. В постанові, дізнавач зазначає, що ОСОБА_6 є забудовником проте за всіма договорами ОСОБА_6 є генеральним підрядчиком. Грошових коштів в будівництво ОСОБА_6 не вносив.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 року підтримав та просив її задовольнити, а також пояснив, що при складенні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 за ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України в суму матеріальної шкоди не було включено 30000 грн. суми завданої шкоди.
Дізнавач та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволені скарги ОСОБА_3 та просили відмовити в її задоволенні.
Вислухавши пояснення скаржника, дізнавача та прокурора, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СД Ізмаїльского РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось дізнання у кримінальному провадженні № 0001039 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 незаконно заволодів його грошовими коштами в розмірі 30 000 грн.
04.05.2022 року дізнавачем СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001039 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).
Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 04.05.2022 року, в ході досудового розслідування встановлено, що 25.05.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір № 6 В/6 про участь у спільному будівництві об`єкту «Житловий Будинок з 28-ми квартирами» за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого замовник ( ОСОБА_3 ) зобов`язується передати виконавцю ( ОСОБА_6 ) суму в розмірі 511115 гривень, яка включає оплату за будівництво квартири АДРЕСА_3 з трьома кімнатами, загальною площею 109,1 кв. метрів на першому поверсі. Також згідно розписок від 25.05.2011, 28.12.2011, 15.08.2012, 28.06.2014, 16.07.2015 ОСОБА_6 отримав оплату за кв. АДРЕСА_3 у вищезазначеному будинку в повному обсязі. Також встановлено, що житловому будинку АДРЕСА_2 Ізмаїльським виконавчим комітетом присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . 16.07.2015 ОСОБА_3 відповідно до розписок надав фізичній особі ОСОБА_6 на його вимогу 30000гривень у якості доплати за зайві квадратні метри, які були встановлені після проведення відповідних замірів КП «Ізмаїльське МБТІ» квартири АДРЕСА_4 . Однак інформація щодо будівництва ТОВ «Горланом» або фізичною особою ОСОБА_6 вищевказаного об`єкта нерухомості в КП Ізмаїльське МБТІ» відсутня. Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що 14.06.2016 року СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001810 за аналогічним фактом. В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано потерпілим. В ході досудового розслідування діям ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано правову оцінку та 16.11.2018 р. до Ізмаїльського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт в якому зазначено суму матеріальних збитків завданих ОСОБА_3 і яка включає в себе суму 30000 грн. про яку вказує потерпілий.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 14.06.2016 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, відносно ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 362000 грн., ОСОБА_3 на загальну суму 575115 грн., ОСОБА_9 на суму 511115 грн.
Проте, загальна сума спричиненої шкоди становить 575115 грн., з якої 511115 грн. сплачена ОСОБА_3 , а ОСОБА_6 отримано згідно розписок від 25.05.2011 р., 28.12.2011 р., 15.08.2012р., 28.06.2014 р., 16.07.2015 р., 25.05.2011р., а сума в розмірі 64 000 грн. виплачена ОСОБА_3 за паркомісце.
Таким чином, з вищевказаного обвинувального акта не зрозуміло, а саме чи оголошено підозру ОСОБА_6 за фактом отримання суми 30000 грн.
За змістом ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не було належним чином досліджено обставини вчиненого кримінального правопорушення.
При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.
Не проведення дізнавачем певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.
Таким чином, з огляду на викладене, вбачається формальний підхід дізнавача до проведення досудового розслідування. Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення дізнавача є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку що постанова дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 р. є необґрунтованою та передчасною.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 року -задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 04.05.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001039 від 16.05.2019 р. скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.06.2022 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1