Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4419/22
У Х В А Л А
05 серпня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на бездіяльність прокурора,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у не розгляді його клопотання від 30.05.2022 у кримінальному провадженні № 0001687 від 26.04.2018.
В обґрунтування скарги її автор зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
30.05.2022 ним поштою скеровано клопотання про залучення в якості потерпілого, яке отримано Подільською окружною прокуратурою 01.06.2022, однак відповіді на нього він не отримав.
Стверджує, що прокурором порушено вимоги ст.ст. 220, 221 КПК України. Просить визнати бездіяльність прокурора неправомірною та зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні розглянути його клопотання, винести мотивовану постанову та повідомити про результати розгляду клопотання у встановленому законом порядку.
Автор скарги в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, просив таку задовольнити.
Особа, бездіяльність якої оскаржуються, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки слідчого суддю не повідомила, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Слідчий суддя розглянув матеріали скарги та дослідив доводи скаржника.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26, параграфом 1, ст. 303-308 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.
Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК).
Водночас, згідно з приписами ч. 1 ст. 221 КПК слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
З`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001687 від 26.04.2018.
ОСОБА_3 через пошту подано до Подільської окружної прокуратури м. Києва клопотання, яке отримано 01.06.2022, в якому його автор просив залучити його у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001687 від 26.04.2018, надати пам`ятку щодо прав потерпілого та матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Слідчий суддя зазначає, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування є процесуальною дією, а тому відповідне клопотання підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК.
Враховуючи пояснення особи, яка звернулася із скаргою, щодо не повідомлення прокурором про результати розгляду вказаного клопотання, не спростування таких доводів особою, бездіяльність якої оскаржується, слідчий суддя приходить до висновку про нездійснення прокурором процесуального реагування в порядку ст. 220 КПК на клопотання ОСОБА_3 , тобто про допущену ним бездіяльність.
Поряд з цим, в частині доводів щодо незалучення автора скарги в якості потерпілого необхідно зазначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК).
З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий, прокурор має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК). Це - єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.
Слідчий суддя звертає увагу, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).
Отже в частині доводів про незалучення ОСОБА_3 в якості потерпілого (не винесення постанови з даного приводу) доводи скарги є необґрунтованими.
Відповідно до повноважень слідчого судді, визначених ст. 307 КПК, слід зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні розглянути клопотання в порядку, визначеному ст. 220 КПК та про результати його розгляду повідомити його автора.
Таким чином, скаргу слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 303-307, 309 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0001687 від 26.04.2018 задовольнити частково.
Зобов`язати прокурорів, уповноважених здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001687 від 26.04.2018, розглянути в порядку ст.220 КПК клопотання ОСОБА_3 , яке надійшло 30.06.2022 та про результати розгляду повідомити його автора.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1