У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2022 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за його заявою.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення про відмову в задоволенні скарги є необгрунтованим та незаконним.

Вважає, що відповідальні особи Територіального управління Державного бюро розслідувань безпідставно не внесли відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Дане рішення обгрунтував тим, що у судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень, виходячи зі складу зазначених злочинів. Фактично, заява ОСОБА_5 вих.№1/ВОП-226 від 30.01.2022 року, свідчить про незгоду з процесуальними діями та рішеннями під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно вимог ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що скаржник не був присутнім в судовому засіданні.

Копію оскаржуваної ухвали суду він отримав 29.07.2022 року.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права особи на захист своїх законних прав та інтересів, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів вважає не пропущеним строк для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (наказ Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р.)Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 , поданої на бездіяльність посадових осіб, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Як видно з матеріалів провадження ОСОБА_5 звернувся до відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з заявою про вчинення злочинів за вих.№1/ВОП-226 від 30.01.2022 року.

Колегія суддів вважає, що дослідивши дану заяву ОСОБА_5 слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку, що оскільки у судовому засіданні встановлено, що дана заява не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів, то фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_5 за вих.№1/ВОП-226 від 30.01.2022 року, свідчить про незгоду з процесуальними діями та рішеннями під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке розслідується слідчим Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 . А незгода з процесуальними рішеннями слідчого та прокурора сама по собі, не може вказувати на наявність в їх діях ознак злочину.

Між тим, в поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_5 не наводить обставин та доказів на підтвердження своїх вимог щодо скасування рішення суду першої інстанції. Лише, посилаючись на численні норми Конституції України, кримінального процесуального закону України та норми міжнародного права, зазначає про незаконність судового рішення. Разом з тим, із тексту апеляційної скарги та численних пояснень, долучених до неї апелянтом, не можливо встановити та з`ясувати в чому полягає незаконність рішення слідчого судді. Будь яких відомостей, які б свідчили про порушення слідчим суддею норм матеріального та процесуального права при розгляді скарги ОСОБА_5 та при постановленні рішення, апелянтом не наводиться.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність відповідальних осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: