Справа № 202/2496/21
Провадження № 1-в/202/235/2022
УХВАЛА
Іменем України

12 липня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника Індустріального РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування випробування та направлення засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до позбавлення волі для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Начальник органу пробації звернулася до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням згідно з ч. 2 ст. 78 КК України у відношенні ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що засуджена злісно порушує обов`язки, покладені на неї судом, які передбачені ст. 76 КК України, систематично не прибувала на виклики органу пробації, де її було постановлено на облік та установлено дні реєстрації, не проінформувавши відповідні уповноважені органи з питань пробації.
Засуджена ОСОБА_3 03.09.2021 року прибула за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, де була ознайомлена з обов`язками покладеними на неї судом: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання. Того ж дня засудженій було винесено постанову про дні явки на реєстрацію, згідно з якою вона повинна з`являтися на реєстрацію кожен другий та четвертий вівторок кожного місяця.
Після чого, засуджена ОСОБА_3 28.09.2021 року, 12.10.2021 року та 26.10.2021 року не з`являлася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, 07.12.2021 року засуджена надала довідку з медичного закладу від 07.10.2021 року, згідно з якою з 28.09.2021 року по 07.10.2021 року хворів її малолітній син. Документів підтверджуючих поважність неявки на реєстрацію за 12.10.2021 року та 26.10.2021 року не надала, за що 03.11.2021 року їй було винесено застереження у виді письмового попередження.
Попри винесення попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання, 23.11.2021 року ОСОБА_3 знову не з`явилася на реєстрацію до органу пробації. Крім того, в розмові з матір`ю засудженої з`ясувалося, що ОСОБА_3 змінила місця проживання, не повідомив про це уповноважений орган з питань пробації. Зав казані порушення, 07.12.2021 року, засудженій було винесено друге застереження у виді письмового попередження та проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо наслідків у разі подальшого ухилення від виконання обов`язків, покладених на неї судом.
Не зважаючи на це, 14.06.2022 року ОСОБА_4 не з`явилася на реєстрацію, за що 16.06.2022 року їй було винесено третє застереження у виді письмового попередження.
Крім того, було встановлено, що в день винесення вироку, а саме 12.07.2021 року ОСОБА_3 була ознайомлений з тим, що згідно зі ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням і йому судом встановлено іспитовий строк на 1 рік, та згідно ст.76 КК України на неї покладено відповідні обов`язки.
Прокурор та представник відділу з питань пробації не з`явився у судове засідання, повідомлені були належним чином.
Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явивилася, суд про причину неявки у судове засідання не повідомила.

Дослідивши представлені матеріали, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст.78КК України якщо засуджений не виконує покладенінанього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажаннястатина шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається із матеріалів особової справи, на засуджену покладено обов`язок періодично з`являтись на реєстрацію, встановлено періодичність. За час перебування на обліку ОСОБА_3 декілька разів не з`явилася на реєстрацію без поважної причини, зокрема, судом встановлено чотири неявки.
Суд вважає, що хоча і встановлено факт невиконання засудженою обов`язків, встановлених вироком суду, але сама по собі неявка на реєстрацію 4 рази за 1 рік, не свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення, та не є настільки вагомими, щоб потягти скасування звільнення засудженої від покарання з випробуванням і направлення її для відбування покарання у відповідну установу строком на 1 рік 6 місяців.
Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про скасування звільнення засудженої від покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання слід відмовити, із наведених вище підстав.
Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу засудженого, що відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, тому у разі подальшого ігнорування виконання покладених на нього обов`язків, суд може вирішити питання про скасування випробування та направлення засудженого для відбування покарання.
Керуючись ст.537, 539 КПК України, ч.2 ст.78 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання про направлення засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, яке призначено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року за ч. 2 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5