№ 336/5788/20
Пр. № 1-кп/336/667/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування і в підготовчому судовому засіданні на підставі обвинувального акту застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжений ухвалою суду до 17 липня 2022 року включно.

В судовому засіданні головуючим у відповідності до ст. 331 КПК України до спливу дії продовженого запобіжного заходу ініційовано обговорення питання про доцільність продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважає таке продовження доцільним, оскільки заявлені стороною обвинувачення ризики, які визнані судом, такі як: ухилення обвинуваченого від суду, продовження зайняття протиправною діяльністю, незаконного впливу на потерпілого, не втратили актуальності.

У зв`язку з викладеним, на думку прокурора, застосування більш м`яких заходів не забезпечить ефективного здійснення судового розгляду та належної процесуальної дисципліни обвинуваченого.

Обвинувачений і захисник в обгрунтування заперечень зазначають, що ризики, на які посилається прокурор, є недоведеними, як недоведеною є і підозра у вчиненні епізодів розбійних нападів, до яких обвинувачений непричетний, тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, сприятиме досягненню мети кримінального судочинства щодо його ефективного здійснення і застосування до його учасників належної процесуальної процедури.

Застосування цього запобіжного заходу є повністю виправданим, оскільки обвинувачений є батьком п`яти малолітніх дітей, з якими проживає однією сім`єю, тому бере дієву участь у їхньому вихованні.

Прокурор заперечує проти застосування іншого запобіжного заходу з тих мотивів, якими обґрунтоване клопотання про продовження застосування тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним, виходячи з такого.

Відносно обвинуваченого під час підготовчого засідання застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого строк дії якого продовжений ухвалою суду від 16.05.2022 року до 17 липня 2022 року включно.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

За змістом положень кримінального процесуального законодавства продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути зумовлено тим, що заявлені при застосування запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

При вирішенні вказаного питання суд враховує те, що прокурор довів наявність ризику ухилення обвинуваченого від суду, про що свідчить усвідомлення обвинуваченим суворості покарання, що буде призначене у випадку доведення його винуватості.

Про ризик продовження вчинення кримінально караних діянь у сукупності свідчать судимості обвинуваченого за кримінально карані діяння проти здоров`я особи, проти чужої власності, вчинені різними способами, повідомлення йому про підозру в цьому провадженні під час невідбутого покарання за попереднім вироком, а також повідомлення про підозру у вчиненні нового епізоду розбійного нападу під час звільнення обвинуваченого з під варти в ході судового розгляду провадження щодо нього за ч. 2 ст. 187 КК України.

Про ризик впливу на потерпілих свідчить інформація прокурора про те, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є особами похилого віку, зазнали нападу в під`їзді будинку, де вони проживають, тому обізнаність обвинуваченого про місце помешкання потерпілих не позбавляє сенсу припущення цього ризику.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкцією частини статті обвинувачення встановлено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

При вирішенні вказаного питання суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії тяжких злочинів, а також подвійний об`єкт злочинного посягання, яким є охоронювані Основним законом України здоров`я людини та право приватної власності.

Бере до уваги суд і ту обставину, що кримінальне провадження об`єднане на підставі двох обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України по двох епізодах розбійних нападів, вчинення останнього з яких, як зазначено, сталося під час перебування в провадженні суду кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні першого епізоду.

Суд бере до уваги зміст ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, між тим вважає, що у даному випадку застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з викладеним суд доходить переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання передбаченим законом ризикам перешкоджання здійсненню судового розгляду.

Наведені судом міркування не дають підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те клопочеться сторона захисту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 331, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду провадження, але не більш ніж на шістдесят днів, а саме: до 30 серпня 2022 року включно.

Початок дії цієї ухвали обчислювати з 2 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1