УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2022 Справа №607/8731/22

номер провадження 1-кп/607/1328/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м.Тернополі кримінальне провадження №0000285 від 20 лютого 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
12 липня 2022 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000285 від 20 лютого 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд повернути прокурору обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000285 від 20 лютого 2022 року відносно ОСОБА_4 посилаючись на те, що в порушення норм ст.293 КПК України, обвинувальний акт та реєстр матеріалів у вказаному кримінальному провадженні вручені йому та його підзахисному не прокурором, а іншою особою про що в розписці від 11 липня 2022 року ними зроблені відповідні зауваження. Крім цього, органом досудового розслідування не встановлено фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, а саме не зазначено конкретну годину, фактичне місце та назву населеного пункту в якому скоєно правопорушення. Також, в обвинувальному акті не зазначено пом`якшуючі обставини скоєного правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України. Аналізуючи обвинувальний акт, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає, оскільки відомості та фактичні обставини кримінальних правопорушень повністю викладені в обвинувачені та правова кваліфікація злочинів викладена з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність. Крім цього, суд не бере до уваги доводи сторони захисту з приводу вручення копії обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування не прокурором, а іншою особою, оскільки обвинувальний акт з реєстром матеріалів кримінального провадження вручені обвинуваченому та його захиснику слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , на підставі доручення прокурора в порядку ст. 36 КПК України. Таким чином, відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, а тому є всі підстави для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.
Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.
Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, прокурором в підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 31 липня 2022 року.
Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що копія клопотання їм не вручена, а тому сформулювати позицію захисту вони не в змозі.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 184, ч.3 ст. 199 КПК України, якими суд керується в силу ч.3 ст. 315 КПК України, до клопотання додаються підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

До клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурором долучено скріншоти про направлення копії вказаного клопотання засобами електронного зв`язку, зокрема: на електронну адресу захисника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та його особистий мобільний номер телефону НОМЕР_1 через месенджер «WhatsApp».

Таким чином, суд вважає, клопотання отримане обвинуваченим та захисником у встановленому КПК України порядку.

Вирішуючи питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, суд виходить із наступного.
Відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2022 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 31 липня 2022 року о 23 год. 59 хв.
Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.
Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, дані, що характеризують його особу, зокрема не працюючий, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.
Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів до 16 вересня 2022 року.
Інших клопотань, в тому числі щодо розгляду даного кримінального провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів, від учасників судового провадження, зокрема обвинуваченого, не надходило.

Відтак, з урахуванням думки учасників, судовий розгляд слід здійснювати одноособово.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-1, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України призначити на 12:00 год. 28.07.2022 у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

Про час та місце судового розгляду повідомити прокурора та учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 16 вересня 2022 року.
Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу.

Зобов`язати орган пробації надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Нетішин Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого).

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Копію ухвали надіслати начальнику органу пробації для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині вирішення продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддяОСОБА_1