Справа № 202/2263/22
Провадження № 1-кс/202/1864/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
01 червня 2022 року місто Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з розташуванням у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Терново Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, який має повну середню освіту, неодружений, є військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, кулеметником 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО), солдатом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з розташуванням у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому зазначає, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000309 від 13.05.2022, року, в якому 30.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокори - відкритої відмови виконати наказ начальника, що вчинена в умовах воєнного стану.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він, зокрема, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, має доступ до зброї, за допомогою якої може погрожувати свідкам, може залишити військову частину чи вчинити дезертирство.

Отже, на думку слідчого, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

У зв`язку з цим слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), визначивши заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496200 грн., та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, а також непомірність застави, яку вони просять застосувати.

Просили врахувати, що в березні 2022 року він добровільно повернувся до України з Чехії, не мав військових навичок, не виконав наказ з об`єктивних причин. Крім того, він не має майна та коштів, достатніх для внесення застави, так як за час військової служби отримав забезпечення 16000 грн.

Тому, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просили відмовити в задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання.

В разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000309 від 13.05.2022 року.

В даному кримінальному провадженні 30.05.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, насамперед, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину, оскільки допитані під час досудового розслідування свідки наполягають на тому, що він в умовах воєнного стану відмовився виконувати наказ начальника.

В свою чергу, доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не відмовлявся виконувати наказ та в нього були інші мотиви підлягають перевірці шляхом проведення досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, в Україні проживає сам та не має утриманців, постійного місця роботи, має батьків, які тривалий час проживають та працюють за кордоном, а саме в Чеській Республіці, тобто він не має в Україні міцних соціальних зв`язків.

При вирішенні питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суспільний резонанс, які мають військові злочини в умовах війни російської федерації проти України, а також дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, раніше не судимий, неодружений, не має утриманців, в Україні не працевлаштований, зі слів самого підозрюваного до мобілізації працював неофіційно за кордоном, де проживають та працюють його батьки, тобто він не має міцних соціальних зв`язків в Україні.

Тож у даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому його підозрюють, в сукупності з даними про його особу та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинене в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що тримання ОСОБА_4 під вартою протягом певного строку під час досудового розслідування є виправданим, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є вірогідність, що, проживаючи сам в Україні, підозрюваний не зможе додержуватися умов домашнього арешту.

В свою чергу, при застосуванні такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, який просила застосувати сторона захисту, підозрюваний не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, який би гарантував його належну процесуальну поведінку.

Тим більше, що він проживає в Закарпатський області, а орган досудового розслідування знаходиться у Донецькій області, що унеможливить контроль за його поведінкою.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний прибув із-за кордону та вступив до лав Збройних Сил України не спростовують наявність ризику його переховування від органу досудового розслідування, так як 30.05.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Таким чином, оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також те, що в кримінальному провадженні на сьогодні всі основні слідчі та процесуальні дії проведені, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити частково, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів.

Тримання під вартою ОСОБА_4 , який має особливий статус військовослужбовця, відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» та Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03 листопада 2020 року № 394, слід здійснювати в умовах гауптвахти. При цьому визначення конкретної установи, в якій має здійснюватися тримання під вартою підозрюваного, не належить до компетенції слідчого судді.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Таким чином, закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави.
Такими обставинами є всі обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інші дані про його особу, ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, не буде завідомо непомірним для нього.
Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.
В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення тяжкого військового злочину - у непокорі виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.

Цим злочином хоча й не було завдано значної шкоди, проте такі дії підривають бойову готовність та боєздатність Збройних Сил України, могли призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони нашої держави, тобто фактично ставиться під загрозу незалежність України, життя, здоров`я, недоторканість, безпека та свобода всіх громадян країни.

Тому з урахуванням існуючого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється і яке вчинено в умовах воєнного стану, а також з урахуванням майнового становища підозрюваного, зокрема його молодого віку (20 років), підвищеного рівня матеріального забезпечення як військовослужбовця, наявності в нього батьків, які знаходяться на заробітках за кордоном у Чеській Республіці, слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 115 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 285315 грн.

На переконання слідчого судді, застава саме в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити бажання ухилитися від слідства, тобто зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, така застава не є непомірною для підозрюваного з огляду на його майновий стан як військовослужбовця та майновий стан його родини, яка на даний час заробляє за кордоном у країні з достатньо високою середньою заробітною платою порівняно з Україною, та звідки він повернувся, з його слів, на початку березня 2022 року.

В той час як необхідність застосування застави в більшому розмірі прокурором не доведена.

Слідчому судді не надано доказів наявності у підозрюваного майна та доходу, достатнього для внесення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 496200 грн., тобто що така застава не буде непомірною для підозрюваного.

Натомість застава в межах, визначених в пункті 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема в сумі 49620 грн., яку просила застосувати сторона захисту в своїх письмових запереченнях, явно не зможе запобігти ризику переховування підозрюваного та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як не є значною, а тим паче для підозрюваного та його сім`ї, яка працює за кордоном, де він, з його слів, також знаходився на заробітках до мобілізації в Україні. Крім того, підозрюваний не має утриманців, останнім часом як військовослужбовець знаходився на повному утриманні держави, яка виплачує йому відповідне матеріальне забезпечення.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 30 червня 2022 року включно, слідчий суддя також вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк 30 (тридцять) днів, а саме до 30 червня 2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 115 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 285315 (двісті вісімдесят п`ять тисяч триста п`ятнадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 30 червня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 30 червня 2022 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1