Ухвала

25 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 738/416/20

провадження № 51 - 2480 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.

Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 як і попереднього разу, вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, в обґрунтування своєї позиції, всупереч вказівкам, викладених в ухвалі Касаційного кримінального суду від 16 вересня 2022 року, знову не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень ст.412-414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку та не вказує на конкретні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування цих рішень.

Натомість, в обґрунтування своєї позиції, засуджений, не погоджується з наданою судами першої та апеляційної інстанцій оцінкою доказів, яким він дає власну оцінку(посилання на покази засуджених, потерпілих та свідків, щодо участі у вчиненні злочину), що відповідно до ст. 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що засуджений не усунув недоліки, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4