Дата документу 20.06.2022 Справа № 326/1050/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/604/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №326/1050/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Приморськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , раніше судимого,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 03.06.2021 року, приблизно о 05:00 год., проходячи біля буд. АДРЕСА_4 , з раптово виниклим умислом, направленим на крадіжку чужого майна, шляхом відкриття хвіртки проник на територію вказаного домоволодіння.

Після чого ОСОБА_8 через незачинені двері проник в будинок, звідки з ліжка однієї з кімнат з метою швидкого збагачення умисно з корисливих мотивів повторно таємно викрав грошові кошти на суму 10 доларів США (згідно курсу валют НБУ станом на 03.06.2021 року 273 гривні, 44 копійок); грошові кошти на суму 5 євро (згідно курсу валют НБУ станом на 03.06.2021 року 166 гривень, 67 копійок); грошові кошти на суму 1000 гривень; грошові кошти на суму 1650 злотих (згідно курсу валют НБУ станом на 03.06.2021 року 12 318 гривень, 57 копійок); тканинну сумку чорного кольору з написом «ICONO» вартістю 60 злотих (згідно курсу валют НБУ станом на 20.05.2021 року 444 гривні 72 копійки); шкіряний гаманець темного кольору з написом «CEFIRUTTI» вартістю 99 злотих (згідно курсу валют НБУ станом на 20.05.2021 року 733 гривні 79 копійок); мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 темного кольору, вартістю 549,99 злотих (згідно курсу валют НБУ станом на 20.02.2021 року 4 123 гривні 82 копійки), які належали на праві приватної власності ОСОБА_9 . Таким чином ОСОБА_8 своїми злочинними діями спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 19 061 грн. Викрадене майно ОСОБА_8 виніс з будинку та території двору і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, скасування арешту майна, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не в повній мірі врахував дані про його особу, оскільки він вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, до затримання не був працевлаштований, але звертався до центру зайнятості, у нього на утриманні неповнолітній син та батько пенсійного віку.

Дані обставини пом`якшують покарання, з урахуванням яких суд мав можливість звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений вимагав на підставі ст.75 КК звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, вважаючи, що встановлені у даній справі обставини та дані про його особу дають можливість застосування до нього положень ст.75 КК.

Проте, на переконання колегії суддів, такі вимоги та доводи обвинуваченого не ґрунтуються на матеріалах провадження, обставинах справи та вимогах закону.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Застосування закріплених в ст.75 КК правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.

Також суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, переважно за вчинення корисливих злочинів, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Обвинувачений є працездатною за віком та станом здоров`я особою, офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, постійних доходів не має, не має міцних соціальних зв`язків. З місць позбавлення волі звільнився 27.05.2021 року, і одразу через 6 днів після звільнення вчинив нову крадіжку. Завдану потерпілому від злочину шкоду обвинувачений не відшкодував.

Така стала поведінка обвинуваченого красномовно свідчить про його сталу схильність до вчинення кримінальних правопорушень та вказує на очевидне його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

З огляду на таку поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , висновок суду першої інстанції про неможливість досягти мети виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є обґрунтованим.

Обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, вже були враховані судом першої інстанції та дали суду право призначити обвинуваченому передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК покарання наближене до мінімального. Проте такі обставини не є достатніми для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК.

За таких обставин призначене обвинуваченому покарання є пропорційним та співмірним вчиненому і є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки районного суду і доводили необхідність застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК в апеляційній скарзі не наведено.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення не допущено, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4