Справа № 308/5825/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/268/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор), про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гольжбіївка, Ямпільського району, Вінницької області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, з вищою освітою, працюючої на посаді тренера викладача з гімнастики комплексної обласної дитячо юнацької спортивної школи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », раніше не судимої.

Цією ухвалою щодо підозрюваної ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - домашній арешт, без використання електронних засобів контролю, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин, у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 липня 2022 року та з покладенням на підозрювану процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 17 травня 2022 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю визначення застави у розмірі 1 009 000,00 грн відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, у провадженні слідчого відділення ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про кримінальні правопорушення в якому 16.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000096 за ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , являючись засновником товариства з обмеженою відповідальністю «СЕМ БІЛДІНГ» та одночасно обіймаючи посаду директора товариства, згідно з протоколом установчих зборів учасників товариства № 1 від 11.11.2013 та наказу товариства № 1 від 18.11.2013, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою товариства як юридичної особи приватного права, яка вiдповiдно до ст. 49 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (із змінами та доповненнями), зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування держави, і яка згідно з п. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996 від 16.07.1999 є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звiтностi протягом встановленого терміну, на яку, згідно з п. 6 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону № 996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма пiдроздiлами службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповiдальнiсть за несвоєчасне складання первинних документів i регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, крім цього, будучи уповноваженою особою на представництво інтересів Товариства перед розпорядниками державних коштів з правом підписувати від iменi юридичної особи цивільно-правовi угоди, посягаючи на бюджетну систему держави та органів місцевого самоврядування, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, передбачаючи настання наслідків у вигляді отримання неправомірної вигоди, шляхом незаконного заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі, за пособництва інженера робіт технічного нагляду ОСОБА_9 , під час виконання будівельних робіт з «Капітального ремонту вулиці Горького у селі Зарiчево, Ужгородського району, шляхом завищення вартості робіт, незаконно заволоділа грошовими коштами з місцевого бюджету в сумі 1009070,40 гривень. У клопотанні також вказується на те, що 17.05.2022, ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; та ч. 2 ст. 366 КК України, а саме: внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, що підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді. Окрім цього, у клопотанні вказується на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого, не видається можливим. Просить клопотання задовольнити, обравши щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши заставу у розмірі 1 009 070 грн.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України та примітки до ст. 45 КК України є особливо тяжким корупційним злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та ч. 2 ст. 366 КК України, при цьому пославшись на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 висунуто та вручено 17.05.2022 і на докази, що підтверджують підозру. При цьому, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ймовірність переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду та її незаконний вплив на таких свідків у кримінальному провадженні : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Водночас, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , стороною обвинувачення не доведений, на думку слідчого судді, він зведений до формалізму. Окрім цього, слідчий суддя дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених у судовому засіданні. Вирішуючи питання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя взяв до уваги те, що підозрювана раніше не судима, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має місце проживання, проживає разом зі свекром, свекрухою, чоловіком, донькою, онукою; має вищу освіту; отримує стабільний дохід; зайнята роботою з дітьми, а саме: працює на посаді тренера викладача з гімнастики художньої комплексної обласної дитячо юнацької спортивної школи « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. Тому, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж той, про який зазначив слідчий у клопотанні, а саме домашній арешт у певний час доби, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя не врахував, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, а саме те, що підозрювана ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, спотворити будь - яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків, іншого підозрюваного шляхом їх підкупу, умовляння або залякування, - існують. Звертає увагу на суспільну небезпечність та тяжкість вчинених злочинів, і те, що одне із кримінальних правопорушень вчинено з корисливих мотивів. Тому, на переконання прокурора, відносно підозрюваної ОСОБА_8 , слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі 1 009 070 грн. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін захисту та обвинувачення, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище осіб береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги сторонам кримінального провадження направлено відповідно до вимог законодавства; даних про поважність причин їхньої неявки та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, у тому числі за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрювана ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_13 , що свідчить про дотримання права підозрюваної ОСОБА_8 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема договором № 372 від 23.11.2018 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт вулиці Горького в с. Зарічево», платіжними дорученнями, актами № № 1, 2, приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання), протоколом огляду місця події, висновками експертів, договором № 218 від 26.11.2019, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень сторонами кримінального провадження не оспорюється.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діянь, які інкримінуються ОСОБА_8 , а також тяжкість покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою (позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.
При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким корупційним злочином, за вчинення якого виключена можливість звільнення особи від покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання у разі доведення її вини; незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з метою зміни ними показань, зважаючи на те, що на даний час не встановлено всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та необхідність проведення у кримінальному провадженні ряду слідчих дій.
Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку й про недоведеність органом досудового розслідування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів у підтвердження такого ризику не надано, і наявність такого ризику зведена до формалізму.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , як підозрюваної у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку відомостям про особу підозрюваної, яка раніше не судима, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має постійне місце проживання, проживає разом з свекром, свекрухою, чоловіком, донькою, онукою, має вищу освіту, отримує стабільний дохід, зайнята роботою з дітьми - працює на посаді тренера-викладача з гімнастики художньої комплексної обласної дитячо-юнацької спортивної школи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрювана ОСОБА_8 не виконувала чи не виконує покладені на неї процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо неї найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період з 22 год до 06 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та виконання покладених на неї обов`язків як підозрюваної, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22 год до 06 год буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів, зібраних стороною обвинувачення, відносно підозрюваної ОСОБА_8 слід обрати найсуворіший запобіжний захід, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, а відтак ґрунтуються виключно на припущеннях.
Із цих підстав, як безпідставні й такі, що не заслуговують на увагу, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що, враховуючи суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, і те, що одне з кримінальних правопорушень вчинене із корисливих мотивів, сторона обвинувачення вважає, що відносно підозрюваної слід обрати запобіжний захід тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1 009 070 гривень. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що прокурором не враховано норми КПК України, зокрема і ч. 5 ст. 182 цього Кодексу, відповідно до якої розмір застави визначається у прожиткових мінімумах для працездатних осіб.
Тому, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинення нею кримінальних правопорушень.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год до 06 год буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 як підозрюваної у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд без поважних причин позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; строк дії оскаржуваної ухвали сплив 17.07.2022, що свідчить про те, що вона втратила чинність у часі.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 , та обрано щодо неї запобіжний захід - домашній арешт, без використання електронних засобів контролю, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 липня 2022 року та з покладенням на неї процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: