Справа № 638/2705/22
Провадження № 1-кп/638/1053/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 22.04.2022 року стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.06.2022 року.
До суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в обґрунтування якого посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроб обвинуваченого переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання, просили застосувати домашній арешт або зменшити розмір застави.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість спроб обвинуваченого переховування від суду, незаконно впливами на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочини, останній раз 25.12.2019 р. Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, до затримання не був працевлаштований, відповідно не мав законних джерел отримання прибутку, не має утриманців, не має міцних родинних зав`язків, відповідно, перебуваючи на свободі може продовжити злочинну діяльність, також враховано, що його матеріальних стан незадовільний, злочинна діяльність багатоепізодійна, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 серпня 2022 року включно.
Щодо клопотання про зменшення розміру застави, суд дійшов наступного.

Ухвалою суду від 22.04.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 49 620 гривень.
Суд, визначаючи розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також суд дійшов висновку, що визначена застава є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання по суті заявленого клопотання, суд зауважує, що сам по собі факт невикористання визначеного обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу і несплата цієї застави, не є досить переконливим для зменшення її розміру. Інших даних і обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру застави стороною захисту не надано та судом не встановлено, а тому підстав для зменшення розміру застави, суд на даному етапі судового розгляду не знаходить.
Визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 4 та ч. 5 ст.182 КПК України.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 314, 369, 372, 395 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк дії запобіжного заходу до 14 серпня 2022 року включно з можливістю внесення суми застави, визначеною ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.04.2022 року.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зменшення розміру застави - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1