Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/3454/22
Провадження №1-кп/523/1149/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

01.08.2022 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ., захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000029 від 10.01.2022 по звинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ерментау, Ерментауського району Целіноградської області Казахстану, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.194 ч.2 КК України;

Встановив:
Судом встановлено, що в ніч з 09.01.2022 на 10.01.2022 (більш точний час досудовим слідством встановити не видалось можливим) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті ревнощів раптово виник злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом підпалу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_4 , взявши з собою заздалегідь підготовлену металеву каністру з бензином у кількості 2 літри, 10.01.2022, близько 01 години 00 хвилин, прибув до будинку АДРЕСА_2 . Прибувши на місце злочину, ОСОБА_4 через огорожу проник на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 , де знаходився автомобіль марки Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочину.

Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відкрив завчасно підготовлену каністру з бензином і облив зовнішню поверхню задньої частини автомобіля, що охоплює собою зону від задньої лівої чистини даху до заднього бамперу, після чого поставив каністру з залишками бензину на землю. Далі ОСОБА_4 , перелізши через огорожу, покинув прибудинкову територію та підпалив, невстановленим під час досудового розслідування способом, автомобіль марки Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , шляхом внесення джерела відкритого вогню (полум`я сірника, запальнички, тощо) в місце первинного виникнення горіння з одночасним використанням інтенсифікатора горіння ( лекгозаймистої або горючої рідини). Після загоряння транпортного засобу, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину в невідомому напрямку.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , а саме умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, автомобіль марки Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , зазнав наступних пошкоджень: опалення заднього бампера, рамки номерного знаку, панелі дверей задка, задніх правого та лівого ліхтарів, оббивки заднього лівого сидіння, облицювання даху, термічні пошкодження лакофарбованого покриття задніх лівих дверей, даху, задньої замикаючої панелі, дверей задка та задньої лівої боковини.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток власникові автомобіля марки Toyota Corolla, д/н НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 32 180 гривень 37 копійок.

У даному кримінальному провадженні 11 березня 2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 прокурору ОСОБА_7 на укладення нею угоди.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 194 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 , зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_6 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 , визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням шкоду відшкодовано, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази підлягають поверненню, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , обрати у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законої сили.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 березня 2022 року, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 березня 2022 року покарання за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (одного) року.
Покласти на ОСОБА_4 , згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили обрати у вигляді особистого зобовязання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення експертних досліджень у розмірі 8237,76 (вісім тисяч двісті тридцять сім гривень, сімдесят шість копійок) стягнути з засудженого ОСОБА_4 .
Речові докази змиви із задньої частини корпусу автомобіля під д/н з полімерного пакету НП № FPS5015662, змив з даху автомобіля у полімерному пакеті НП № FPS5015663 знищити, автомобіль марки Toyota Corolla державний номер НОМЕР_3 vin НОМЕР_2 вважати повернутим.
Куртку чорного кольору, джинси блакитного кольору та мобільний телефон марки NOMI з сім картою № НОМЕР_4 , повернути засудженому ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з
ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору і надіслати потерпілій.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1