У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні матеріали кримінального провадження №0000430

за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2021 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, судимого 23.07.2020 Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України , від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвалено, відповідно до ч.3 ст. 72 КК, вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 23.07.2020 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 850 грн, виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 1307,60 грн.

Зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 19.08.2021 до 18.10.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок в частині призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням скасувати. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуте покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 23.07.2020, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та штрафу в сумі 850 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання та звільненні від його відбування з випробуванням з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначив, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 20.08.2020, тобто в період невідбутого покарання у виді штрафу, за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 23.07.2020. Проте, при визначені покарання, суд першої інстанції помилково не застосував положення ст. 71 КК України, які у даному випадку підлягали застосуванню та призначенню ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю вироків.

Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 на момент постановлення нового вироку не відбув покарання за попереднім вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 23.07.2020 - не сплатив штраф, безпідставно застосував ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання.

Тому, на думку апелянта, вирок в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку

Встановлені судом першої інстанції обставини.

20.08.2020 близько 13.00 год. ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_6 , та попросив у малолітнього сина останньої ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nокіа» моделі «5».

В подальшому ОСОБА_7 вважаючи, що ОСОБА_5 поверне йому вищевказаний мобільний телефон, тобто будучи введеним в оману, добровільно передав останньому мобільний телефон, отримавши який, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчиненого злочину зник та розпорядився отриманим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1523,25 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчиненому повторно. Його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

До початку апеляційного розгляду прокурор надіслав до суду клопотання про відмову від поданої апеляційної скарги.

Як передбачено ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З урахуванням того, що скарги від інших учасників провадження не надходили, суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_4 слід закрити у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Керуючись ст. 403 ч. 2, 405, 406, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва щодо ОСОБА_5 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8 -Губарєва