Справа № 308/7144/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з вищою освітою, розлученого, на утриманні 1 малолітня дитина, працюючого неофіційно будівельником , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2021 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення просить застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 29 травня 2022 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для власника та інших осіб, тобто діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у орендованому приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, де незаконно, безоплатно та поза волею власника, викрав належний потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 телевізор марки «Liberton» D- LED 3203 DBT2 чорного кольору, після чого покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 5067,00 гривень (п`ять тисяч шістдесят сім гривень 00 копійок).
30.06.2022 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Позиції учасників судового засідання.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауважив на наявність обґрунтованої підозри та на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Не заперечив проти визначення підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави в максимальному розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав про недоведеність ризиків. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що з`являвся до слідчого за кожним викликом, а тому вважає свою процесуальну поведінку належною. Виїхати за кордон не має можливості, так як здав свій закордонний паспорт. Щодо свого майнового стану пояснив, що отримує дохід, працюючи неофіційно на будівництві, в розмірі 17 000 тис. грн. щомісячно; 4000 гривень щомісячно сплачує аліментів на утримання малолітньої дитини; володіє автомобілем марки «Мерседес» 2001 року випуску. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №000290 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.06.2022 року.
Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «29.05.2022 року в нічний час доби, невстановлена особа, діючи умисно, таємно, знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрала належний громадянці ОСОБА_8 , телевізор марки «Liberton», моделі «D-LED 3203 DBT2», чорного кольору, чим завдала останній матеріального збитку на суму, яка встановлюється».
30 червня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:
- поясненнями ОСОБА_8 від 29.05.2022 року;
- протоколом огляду місця події від 04.06.2022 року;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.06.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2022 року;
- розпискою ОСОБА_4 про повернення викраденого ним телевізору марки «Liberton» D- LED 3203 DBT2 чорного кольору від 04.06.2022 року;
- протоколом огляду телевізору марки «Liberton» D- LED 3203 DBT2 чорного кольору від 04.06.2022 року;
- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.06.2022 року;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.06.2022 року;
- протоколом огляду місця події від 14.06.2022 року;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.06.2022 року.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальні правопорушення до тяжкого. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ч.1 ст. 190 КК України за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, знов підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, який до того ж вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилися громадяни України, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя враховує, що на розгляді судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_11 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 від 01.05.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 т. 360 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: № 308/5593/22) та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 07.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України (єдиний унікальний номер судової справи: № 308/5371/22); окрім цього на розгляді судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 перебувають на розгляді матеріали об`єднаного кримінального провадження №308/4554/20, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000946 та №0000395 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2022 року відносно ОСОБА_4 в рамках об`єднаного кримінального провадження №308/4554/20 застосовано привід, що свідчить про неналежне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків як обвинуваченого.
Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
При оцінюванні даного ризику слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше судимий, з задовільним станом здоров`я /протилежного не доведено/, офіційно не працевлаштований, розлучений, доказів наявності у власності підозрюваного нерухомого майна стороною захисту не надано, що свідчить про нестійкі соціальні зв`язки останнього за місцем реєстрації та проживання.
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою дачі, зміни показань на його користь, адже після ознайомлення з матеріалами клопотання підозрюваному стануть відомі анкетні дані останніх, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.
В частині існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, ймовірне вчинення в умовах воєнного стану, корисливий характер, те що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше був засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2021 року за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, також на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 т. 360 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: № 308/5593/22); ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України (єдиний унікальний номер судової справи: № 308/5371/22); ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України (єдиний унікальний номер судової справи: №308/4554/20), у зв`язку з чим існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення проти власності.
Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного, який вчинив кримінальне правопорушення під час воєнного стану, що є в умовах, в якому опинилося суспільство, особливим цинізмом.
Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.
Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 13 днів, а саме до 25.09.2022 року.
Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а також те що підозрюваний ОСОБА_4 , за його твердженням, працює неофіційно на будівництві, отримує дохід в розмірі 17 тис. грн., сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, у володінні має автомобіль марки «Мерседес» 2001 р.в., являється особою молодого віку, із задовільним станом здоров`я, та переконаний, що застава в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з вищою освітою, розлученого, на утриманні 1 малолітня дитина, працюючого неофіційно будівельником , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2021 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 25 вересня 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620, 00 гривень.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- не спілкуватися із свідками, потерпілим у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Зобов`язати слідчого ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Олена ГОЛЯНА