Провадження № 1-кс/761/344/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю : слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_3 від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000307 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 06 грудня 2021 року звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_3 від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000307 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України , у зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України.

Скаргу обгрунтовує тим, що , перебуваючи за межами України,10 грудня 2021 року він отримав на електронну пошту копію постанови старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000307.

Вважає, що постанова слідчого від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження є не законною та необгрунтованою. Посилається на те, що в мотивувальній частині постанови слідчий безпідставно посилається на показання допитаного в якості свідка ОСОБА_5 , якими ніби то той підтвердив свої показання надані раніше у кримінальному провадженні №0003033 від 13 червня 2014 року та зазначив , що станом на 26 лютого 2020 року він вважав повідомлену ним інформацію правдивою і готовий підтвердити свої слова в суді, які не відповідають дійсності з огляду на те, що 26 лютого 2020 року ОСОБА_5 був допитаний у кримінальному провадженні №0003033 в якості потерпілого та був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання. Показання ОСОБА_5 спростовуються показаннями ОСОБА_6 ,який під час досудового розслідування надав свідчення про те, що ОСОБА_4 не завдавав останньому тілесних ушкоджень.

Крім того зазначає, що він неодноразово звертався до слідчого з клопотаннями про проведення слідчих дій, а саме, одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,але слідчим відмовлено у задоволенні його клопотань з посиланням, що він не є потерпілим у кримінальному провадженні.

Просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_3 від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000307 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду скарги, не з`явився, перебуває за межами України, надав письмову заяву про проведення судового розгляду за вказаною скаргою за його відсутністю, зазначивши про підтримання скарги у повному обсязі .

Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача , прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом , який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії :складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організувати свою правову систему таким чином , щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження-суд.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України скарга на рішення слідчого про закриття кримінального провадження розглядається не пізніше 72 годин, з метою забезпечення права доступу до суду, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності заявника ОСОБА_4 .

Старший слідчий в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що під час досудового розслідування органом досудового розслідування були вжиті всі необхідні заходи для встановлення обставин кримінального провадження,перевірки заяви ОСОБА_4 , однак з отриманих доказів не встановлено наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України . Тому кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а в задоволенні скарги просить відмовити.
Дослідивши матеріли скарги,заслухавши доводи слідчого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали кримінального провадження №0000307 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, які були надані слідчому судді ГСУ СБ України, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає,що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини,що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 25 листопада 2020 року (справа №761/37696/20), відповідно до якої була задоволена скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань , зобов`язано уповноважену особу Служби безпеки України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_4 від 16 листопада 2020 року про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України .

17 вересня 2021 року старший слідчий в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000307 від 22 грудня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Підставою закриття провадження стало те, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 розпочато на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року у справі №761/37696/20,за заявою ОСОБА_4 від 16 листопада 2020 року, відповідно до якої громадянин України ОСОБА_5 , будучи потерпілим у кримінальному провадженні №0003033 від 13 червня 2014 року, під час свого допиту надав завідомо неправдиві показання. 26 лютого 2020 року ОСОБА_5 було допитано як потерпілого в рамках кримінального провадження №0003033 від 13 червня 2014 року, під час допиту останній повідомив слідству інформацію стосовно відомого йому факту нанесення ОСОБА_4 побоїв ОСОБА_6 , яку останнім було спростовано. Будучи допитаним 10 вересня 2021 року в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив свої показання , надані ним у кримінальному провадженні №0003033 від 13 червня 2014 року та зазначив, що станом на 26 лютого 2020 року він вважав повідомлену ним інформацію правдивою .

Проведеними під час досудового розслідування слідчими діями доказів, які б підтверджували доводи заявника ОСОБА_4 про надання ОСОБА_5 завідомо неправдивих показань органу, що здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003033 від 13 червня 2014 року не отримано, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

В постанові про закриття кримінального провадження від 17 вересня 2021 року описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені слідчим під час досудового розслідування цього кримінального провадження, прийняті слідчим процесуальні рішення за результатами розгляду клопотань ОСОБА_4 , на виконання ухвал слідчих суддів , на підставі яких слідчий дійшов зазначених вище висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з вищевикладеними висновками слідчого про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, оскільки вони здобуті після повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів.
Заявником не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових),процесуальних дій будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.
Крім того,згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Наявність в постанові про закриття кримінального провадження від 17 вересня 2021 року описки щодо дати внесення відомостей у кримінальному провадженні №№0000307 до Єдиного реєстру досудових розслідувань-22 квітня 2021 року замість 22 грудня 2020 року не є вирішальною та не впливає на суть процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження, відсутність підстав для задоволення скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевикладене , слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 93,110, 284,303-305,309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_3 від 17 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000307 від 22 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1