1Справа № 335/2918/22 1-кс/335/1356/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крихівці Івано-Франківської міськради, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , розлучений, має на утриманні дитину, освіта середня, військовослужбовець військової служби за контрактом, оператор радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжі) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 31 травня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2019 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_5 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.202019 за № 101 призначено на посаду оператор радіолокаційної станції радіолокаційного взводу батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Статтями 29, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником. Статтею 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил також передбачено, що за своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу. У свою чергу, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин. У нічний період часу з 30.05.2022 на 31.05.2022, під час виконання обов`язків військової служби, перебуваючи у підвальному приміщенні п`ятиповерхової будівлі у АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_5 та сержант ОСОБА_8 , допустили військове адміністративне правопорушення - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, про що дізнався командира батареї управління та артилерійської розвитки військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 31.05.2022, в 00 годині 30 хвилин командир батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_9 , для перевірки дотримання дисципліни особовим складом, направив на бойові позиції військової частини НОМЕР_1 , а саме у АДРЕСА_2 , заступника командира з озброєння батареї управління та артилерійської розвитки ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_10 31.05.2022, близько 3 годин 15 хвилин заступник командира з озброєння батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_10 , прибувши в с. Мала Токмачка Пологівського району, у підвальному приміщенні п`ятиповерхової будівлі виявив старшого солдата ОСОБА_5 та сержанта ОСОБА_8 з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим наказав останнім прибути разом з ним до штабу військової частини НОМЕР_1 , з метою документування стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та ОСОБА_8 31.05.2022, близько 3 годин 15 хвилин, виконуючи обов`язки з військової служби, перебуваючи у підвальному приміщенні п`ятиповерхової будівлі у АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з мотивів перешкодити начальнику виконати обов`язки з військової служби, щодо підтримання військової дисципліни у підрозділі, взяв до рук свою штатну зброю автомат АКС 74 № НОМЕР_2 , надіслав патрон у патронник автомату та спрямував вказану зброю в область грудей свого прямого начальника за посадою та званням заступника командира з озброєння батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_10 , який перебував на відстані метру від нього, з вимогою припинити виконання обов`язків з військової служби, щодо підтримання військової дисципліни, чим здійснив погрозу вбивством ОСОБА_10 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, а саме: погроза вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначаючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити, зазначивши, що: пред`явлена підозра є обґрунтованою; наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. Зазначив, що застосувати інший більш м`який запобіжний захід не можливо, оскільки не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без застосування застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що провину у скоєному визнає та повинен понести покарання. Просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а надати йому можливість виконувати військові обов"язки, оскільки він є учасником бойових дій та тривалий час є військослужбовцем.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, та враховуючи особу ОСОБА_5 , який має щире бажання виконувати військовий обов"язок, має досвід воєнної справи, є учасником бойових дій, просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні зазначив, що підтримує обставини, за яких ОСОБА_5 було пред"явлено підозру. Такі дії військовослужбовця, зокрема який перебуває у зоні активних бойових дій, є недопустимими. Пояснив, що ОСОБА_5 може виконувати службові обов`язки, але після даних подій, не може перебувати в їх підрозділі. Також зазначив, що у даній ситуації, ОСОБА_5 попав під негативний вплив інших осіб. Вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_9 (командир батареї управління), який зазначив, що така поведінка ОСОБА_5 є недопустимою, та як наслідок може призвести до психологічно моральних розладів військової дисципліни у підрозділі. Характеризує ОСОБА_5 задовільно. Враховуючи вказані події, та особу ОСОБА_5 , вважає за доцільне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, свідків, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 31 травня 2022 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжі) внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.

01.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, за викладених у ній обставин.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 405 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який є тяжким військовим злочином, підозрюваним вчинені дії в умовах воєнного стану, та перебуваючи у зоні активних бойових дій, у стані алкогольного сп"яніння. Діями, в яких підозрюється ОСОБА_5 є погроза вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він є військовослужбовцем, на якого покладенні відповідні обов`язки, які повинен беззастережно виконувати, особливо у період воєнного стану, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, розлучений, має на утриманні дитину, характеризується задовільно.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, конкретні обставини та характер вчинення відповідних дій, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється замахом на здоров`я людини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та умовами воєнного стану на території України, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: до 01 серпня 2022 року включно, який слід рахувати з 03 червня 2022 року, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що зокрема з урахуванням воєнного стану та специфіки дій підозрюваного, іншій менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 03 червня 2022 року до 01 серпня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1