Провадження №1-кп/523/1169/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001043 від 17.07.2019 року, за обвинуваченням (з обвинувального акта):

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого та не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі востаннє:

-09.01.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263, ст.ст.75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На адресу Суворовського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси для розгляду одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також надійшли матеріали кримінального провадження та відповідні заяви потерпілої сторони і сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 в період часу з 14:00 до 17:00 годин 16.07.2019 року, перебуваючи на території приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті раптово виниклого словесного конфлікту з власником вказаного будинку ОСОБА_4 , з мотивів особистої неприязні, наніс останній декілька ударів ногами та кулаками по тулубу і голові, спричинивши зазначеній потерпілій тілесні ушкодження у вигляді садна та двох синців голови, двох синців правого плеча, синця лівого плеча, по два синця обох стегон, по одному синцю обох гомілок, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-и днів і за цією ознакою відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до означених вище заяв, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_2 , за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_5 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи неодноразово допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та його особа свою провину в інкримінованому діянні визнав, на обліку в КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР та КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, забезпечений місцем реєстрації й проживання, але офіційно не працевлаштований та неодружений, протягом року у цьому кримінальному провадженні перебував у розшуку як особа, яка ухилялась від органу досудового розслідування, є неодноразово судимим та інкриміноване йому діяння у цьому кримінальному провадженні мало місце в період іспитового строку за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 09.01.2019 року, сукупність чого, свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу, про схильність останнього до вчинення протиправних діянь та небажання встати на шлях виправлення.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.78 означеного Кодексу, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 цього Кодексу.

Частинами 1, 4 ст.71 вказаного Кодексу встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує частину покарання за попереднім вироком та остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, та й від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 (зокрема, відсутність працевлаштування і легальних джерел доходу, попередня судимість), що у контексті ст.ст.50, 53, 56, 57, 65 КК України, обумовлює неможливість призначення таких покарань як штраф чи виправні роботи, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт у визначених санкцією ч.1 ст.125 КК України межах, але із застосуванням положень ч.ч.1, 4 ст.71, ч.3 ст.78 цього ж Кодексу та із призначенням остаточного покарання за сукупністю вироків з урахуванням вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 09.01.2019 року, яке належить відбувати у кримінально-виконавчій установі закритого типу реально, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Аналогічну правову позицію визначив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами і доповненнями.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.71, ст.ст.72, 73 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 09.01.2019 року, остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 10 (днів), з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до ст.ст.72, 63 КК України, строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та з часу поміщення вказаного засудженого для відбуття покарання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Виконання вироку в частині поміщення засудженого ОСОБА_2 до ДУ «Одеській слідчий ізолятор», після набрання вироком законної сили, покласти на ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання, в межах наданих їм відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1