Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А
24 травня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 258 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
23 травня 2022 року захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 подав до суду письмове клопотання, яке в судовому засіданні підтримала захисник ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу, у якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
В обґрунтування клопотання зазначено те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2022 продовжено строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. На теперішній час, на думку захисника, у зв`язку із зміною обставин, а саме станом здоров`я обвинуваченого, слід застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Крім того, посилається на те, що будь-яких доказів, які б свідчили про дійсну наявність ризиків, прокурором не зазначено. Наявність обвинувачення відносно ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником для найбільш суворого запобіжного заходу. ОСОБА_5 не має намірів та не може впливати на інших учасників кримінального провадження, і докази іншого відсутні. Ризик можливого вчинення ОСОБА_5 нових злочинів є абсурдним, оскільки його участь ще не доведена навіть у інкримінованому злочині і запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання цілком забезпечить його належну процесуальну поведінку. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. На цей час обвинувачений ОСОБА_5 висловив бажання брати участь у бойових діях з оборони територіальної цілісності України, і на думку захисника, це є суттєвим для зміни запобіжного заходу в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та їх захисник ОСОБА_7 не висловили свою думку щодо клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, оскільки заявлені під час застосування та продовження запобіжного заходу ризики продовжують існувати і є реальними, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам і гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Стосовно бажання обвинуваченого захищати країну в лавах ЗСУ зазначив, що це питання має інший порядок вирішення.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею або судом при застосуванні та продовженні запобіжного заходу як то зміна обставин підозри/обвинувачення, зменшення або зникнення встановлених ризиків.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри та існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків були встановлені як слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, так і судом під час продовження строку тримання під вартою, і судові рішення за результатами розгляду цих питань неодноразово були перевірені апеляційною інстанцією і залишені без змін.
Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідно вирішувати з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.
Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Ухвалою суду від 11 квітня 2022 року, постановленою за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, були зазначені ризики, які стали підставою для задоволення клопотання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу його підзахисному не містять будь-яких даних щодо зміни обставин підозри/обвинувачення чи раніше встановлених ризиків, що могло би слугувати підставою для зміни та застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи клопотання про відсутність ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , не заслуговують на увагу, так як при обґрунтуванні клопотання в цій частині захисник посилається на відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тоді як оцінку таким доводам суд може надати лише в нарадчій кімнаті за результатами розгляду справи.
Твердження сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_5 не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу, і тим більш ці обставини були ураховані судом під час вирішення питання продовження строку тримання під вартою і їм була надана відповідна оцінка.
Посилання захисника на бажання обвинуваченого боронити територіальну цілісність Держави в період воєнного стану, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд не приймає, оскільки КПК України передбачений відповідний порядок вирішення цього питання, а саме Розділом ІХ-1 «Особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану».
Враховуючи вищенаведене, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, і обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпеченню прав потерпілих, покаранню, що може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватості, забезпечує запобіганню встановленим раніше ризикам, і на спростування цього стороною захисту будь-яких доводів не наведено і доказів не надано.
Керуючись ст. ст. 177, 201, 202, 369, 372, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1