Справа № 754/3499/22
У Х В А Л А
Іменем України
16 травня 2022 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання дізнавача відділу дізнання Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000488 від 15.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ :
16 травня 2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання дізнавача відділу дізнання Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 15.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000488 від 15.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2022 року приблизно о 19 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків вступила у словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , внаслідок чого ОСОБА_5 , тримаючи у руці предмет, схожий на ніж, нанесла ним декілька ударів по голові своєї матері ОСОБА_6 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у виді різаних ран.

14.05.2022 року, під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:?

- змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги в кухні квартири, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих;

- предмет схожий на ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих.

В обґрунтування клопотання про необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведеного огляду майно, дізнавач зазначає, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.
Дізнавач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала та просила його задовольнити за наведених в ньому підстав.
Розгляд клопотання проводиться без повідомлення власника майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з клопотання та додатків до нього, відділом дізнання Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000488 від 14.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Протоколом огляду місця події від 14 травня 2022 року, об`єктом якого є приміщення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 виявлено та вилучено:
1/ змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги в кухні квартири, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих;

2/ предмет схожий на ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих.

Постановою дізнавача відділу дізнання Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 15 травня 2022 року вилучене в ході огляду місця події майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000488 від 14.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , який було проведено в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України 14 травня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, дізнавач звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Клопотання дізнавача відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.
Дізнавач в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене в ході обшуку квартири майно є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,
УХВАЛИВ :
Клопотання дізнавача відділу дізнання Деснянського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000488 від 14.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів на наступне майно:
1/ змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги в кухні квартири, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих;

2/ предмет схожий на ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами понятих.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -