УХВАЛА
(про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою)
Справа № 348/1174/22
Провадження № 1-кс/348/257/22

22 липня 2022 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхній Майдан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання надійшло до суду 22.07.2022.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 20.07.2022 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Обставини, зазначені в клопотанні.
В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 від 20.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 липня 2022 року близько 20 год. на території приватного домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та його матір`ю ОСОБА_7 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин розпочалась словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_5 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З цією метлю ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс потерпілій декілька хаотичних ударів кулаками рук по тілу та голові ОСОБА_7 , внаслідок яких та втратила рівновагу і упала на землю. У цей момент ОСОБА_5 схопив потерпілу за ноги та затягнув її до житлового будинку вказаного приватного домоволодіння, де продовжив наносити удари кулаками рук по тілу та голові ОСОБА_7 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з внутрішньо-мозковими гематомами лівої земісфери ускладненої масс-ефектом, субарахноїдального крововилива зліва, повторних переломів кісток носа та підшкірних гематом справа.

20.07.2022 в АДРЕСА_1 , у порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 .

21.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події від 20.07.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В клопотанні слідчого зазначено що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину. Також ОСОБА_5 може незаконно виплати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані потерпілої та свідків, з потерпілою він перебуває у безпосередніх родинних відносинах, а зі свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживає у одному приватному домоволодінні, тому перебуваючи на волі об`єктивно він матиме можливість чинити на них тиск. Крім того ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він неодноразово вчиняв із потерпілою конфлікти, та перебуваючи на волі може продовжити конфліктувати з потерпілою і вчиняти відносно неї дії насильницького характеру.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що ОСОБА_5 не має постійного місця праці та постійного джерела доходів, розлучений, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів. Тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, та відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України і враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є умисним проти життя та здоров`я людини, вчинене із застосуванням насильства, та яке є тяжким.

Позиція сторін кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, надали пояснення, аналогічні змісту клопотання, просили клопотання задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також зазначає про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, оскільки прокурором не наведеного обґрунтованість дій підозрюваного саме за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки його дії вчинені з необережності. Також прокурором недоведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. При обранні запобіжного заходу просить врахувати особу підозрюваного ОСОБА_5 , який працює по тимчасових заробітках, розлучений, має на утриманні неповнолітніх дітей, також проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, та утримує її дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`ягкий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, також заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має жодного наміру ухилятись від слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він має намір допомагати матері з лікуванням, а також утримувати неповнолітніх дітей.

Оцінка і мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.
Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру.

21.07.2022 на підставі ст.ст. 276, ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру, вручено повідомлення про підозру та роз`яснено суть підозри, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 21-22).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 20.07.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 , та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінально-протиправне діяння, інкриміноване йому стороною обвинувачення.

Щодо посилання сторони захисту на неправильність кваліфікації дій підозрюваного суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому суд не бере до уваги посилання захисника підозрюваного щодо правильності кваліфікації злочину, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу дане питання не вирішується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, проживає у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працює, в будь-який момент може змінити місце проживання, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Посилання сторони захисту про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків суд вважає необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки підозрюваного ОСОБА_5 (особливості поведінки, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування, тощо) і приходить до висновку, що ризик переховуватися є досить актуальним вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість ймовірного покарання.

При оцінці ризику впливу на потерпілу та свідків по кримінальному провадженні необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, потерпіла та свідки ще не були допитані в судовому засіданні, тому підозрюваним може бути здійснений вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх особи, з потерпілою він перебуває у безпосередніх родинних відносинах, а зі свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проживає у одному приватному домоволодінні, а тому перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Щодо можливого існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень суд зазначає, що стороною обвинувачення не було надано суду належних обґрунтованих доказів існування такого ризику, тому суд відкидає цей ризик, як недоведений.

Таким чином посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Так, особистого зобов`язання для запобігання трьом доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Застосування особистої поруки є неможливим, оскільки відсутні особи, які б висловили готовність надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу.

Посилання сторони захисту про можливість застосуваня до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя вважає необгрунтованими, оскільки враховує характер підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав ОСОБА_5 , але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а так само особу підозрюваного, та наявність ризиків переховування, можливості впливу на свідків по кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності підозрюваного самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів. Крім того суду не надано доказів про місце можливого перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом, не зазначено правові підстави проживання ОСОБА_5 в такому житлі, стан придатності житла до проживання, дані про інших осіб, які проживають у відповідному житлі, їх думку щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 домашнього арешту у відповідному житлі.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має місці соціальні зв`язки та намір виконувати покладені на нього обов`язки, перебуваючи під домашнім арештом до завершення розгляду справи по суті суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не дає змоги в повній мірі нівелювати існуючі ризики, у тому числі переховування від суду.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо розміру застави.
Щодо застави слід зазначити, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, що дані ним було вчинено із застосуванням насильства, яе спричинило смерть потерпілого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, міцність соціальних зв`язків підозрюваного; майновий стан підозрюваного, та інші обставини в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Висновки суду.
Враховуючи наведене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задоволити, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слід обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, оскільки слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 задовільнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Визначити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 з 14 год. 13 хв. 20 липня 2022 року до 14 год. 13 хв. 17 вересня 2022 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1