Справа № 405/4363/22
провадження № 1-кс/405/2136/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання слідчого СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погодженого із першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 03 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.
Клопотання надійшло до суду 26.08.2022.
Суд, перевірив матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 03 листопада 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , надійшло клопотанням, яке погоджено із першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 03 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що закінчити досудове розслідування у передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк, протягом двох місяців з дня повідомлення ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.364 КК України, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:
- отримати тимчасовий доступ до речей та документів в операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»;
- допитати працівників ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» щодо відомих їм обставин вчинення даного кримінального правопорушення;
- встановити та допитати в якості свідків осіб, яким була реалізована лісопродукція, внаслідок незаконної порубки деревини на території ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки»;
- виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність для забезпечення прийняття законних і неупереджених рішень;
- з урахуванням одержаних досудовим розслідуванням доказів, надати належну правову оцінку та вирішити питання про повідомлення ОСОБА_4 про нову підозру чи зміну раніше повідомленої підозри;
- вручити остаточне повідомлення про підозру підозрюваній ОСОБА_4 та допитати її;
- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України;
- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Також слідчий звертає увагу на те, що слідчим відділом УСБУ у Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадження № 0000233 від 25.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.364 КК України про те, що в період часу з 06.09.2021 по 31.12.2021 у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» на території ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» в кварталі 20 у виділах 6, 9, 10, в супереч чинному законодавству, а саме ст. 9-1 ЗУ «Про природно-заповідний фонд» (вибіркові санітарні рубки), здійснено вибіркову санітарну рубку, на підставі лісорубного квитка серії КР ЛРК №000248 від 06.09.2021, виданого директором ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , що спричинило тяжкі наслідки.
По даному кримінальному провадженні проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, з метою встановлення всіх обставин вчинення даних кримінальних правопорушень, виконання яких потребує тривалого періоду часу.
Однак, на даний момент, є достатні підстави вважати, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, ймовірно причетна ОСОБА_4 .
Разом з тим, достовірні висновки про це, можна буде зробити лише після проведення усіх слідчих та процесуальних дій по вказаним кримінальним провадженням.
Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим стверджується, що для проведення та завершення вищевказаних слідчих та процесуальних дій, органу досудового розслідування необхідно не менше, як три місяці понад встановленого строку досудового розслідування, у зв`язку з чим, на думку слідчого, є підстави для продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.2 ст.364 КК України, до шести місяців, тобто до 01 грудня 2022 року.
Постановою першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 29.07.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 01.09.2022.
Обставини, що перешкоджали здійснити вищевказані слідчі та процесуальні дії раніше, є особлива складність даного кримінального провадження, необхідність отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, надання належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, окремі працівники ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», які там працювали на момент вчинення даних кримінальних правопорушень, після вторгнення російських військ та початку активних бойових дій, вже не працюють та знаходяться за межами Кіровоградської області, що створює труднощі у їх допиті та встановленні всіх обставин вчинення даних злочинів.
Також встановлено, що понад ста особам, була реалізована лісопродукція, внаслідок незаконної порубки деревини на території ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», у зв`язку з чим, їхні допити займають тривалий час.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на обставини, які в ньому зазначені, також пояснив, що багато працівників ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» мобілізовані, що утруднює їхній допит, кримінальне провадження має великий ступінь тяжкості та має 6 епізодів. Окрім цього вказав про те, що до підозрюваної у кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, а тому її права не обмежуються, також в кримінальному провадженні експертні дослідування проведені не по всім лісорубним квиткам.
Захисник відносно задоволення клопотання заперечував, в обґрунтування чого вказав, що в даному кримінальному провадженні відсутні ознаки складу злочину, який ставиться в провину її підзахисній, її діями шкода не завдана, вирубка деревини проводилась за рішенням інституту лісового господарства, а не за власним бажанням підозрюваної. Окрім цього, захисник вказав на те, що провести допити 100 осіб, які планує слідство та звернення з клопотанням про тимчасовий доступ у телекомунікаційної компанії є затягуванням досудового розслідування з боку сторони обвинувачення.
Підозрювана погодилась з позицією захисника.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність продовження строків досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчий суддя встановив, що слідчими СВ УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 03 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.
26.08.2022 ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України, відповідно до якої: 09.10.2020 ОСОБА_4 , відповідно до наказу голови Державного агентства лісових ресурсів України №694-к від 07.10.2020, призначена за контрактом на посаду директора Дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки» (далі за текстом ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки») по 08.10.2023.
За змістом п. п. 6, 10, 12, 13 контракту від 07.10.2020, директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 має наступні права та обов`язки: здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань передбачених законодавством, статутом та контрактом. Керівник зобов`язується: забезпечити виконання всіх затверджених та доведених до підприємства пріоритетів діяльності галузі; забезпечувати високоефективну і стабільну роботу підприємства та зміцнення його фінансового стану, отримання прибутку, рентабельність виробництва, ефективне використання коштів, динамічний соціально-економічний розвиток; проводити ефективні заходи, пов`язані із веденням лісового господарства відповідно до встановлених правил та лімітів та стану насаджень; забезпечувати планову приживлюваність, збереження лісових культур та впровадження сучасних технологій лісовідновлення; забезпечити ефективне використання та збереження лісосировинних ресурсів, що перебувають у повному господарському віданні підприємства; забезпечувати координацію діяльності державної лісової охорони підприємства, здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних рубок та інших порушень лісового законодавства, а також запобігання адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства; здійснювати ефективні заходи по охороні, відтворенню та раціональному використанню державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству; вживати заходів щодо запобігання корупції. Керівнику належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на підприємство законодавчими та іншими нормативними актами, а також передбачені статутом підприємства та контрактом. Керівник має право: діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях; укладати господарські договори та інші угоди; видавати доручення; відкривати рахунки у банках; користуватися правом розпорядження коштами підприємства; у межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства; вирішувати інші питання, віднесені законодавством, органом управління майном, статутом і контрактом до компетенції керівника.
Згідно ст. 3 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», центр створений з метою збереження закріпленої заповідної території дендрологічного парку загальнодержавного значення «Веселі Боковеньки» ім. М.Л. Давидова, проведення селекційних розробок по відновленню лісу та досліджень щодо ведення лісового господарства та відтворення лісів в умовах центрального степу України; репродукції та акліматизації нових деревних та чагарникових порід, охорони, захисту лісу, раціонального використання лісових ресурсів.
Статтею 7 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», основними завданнями Центру є: збереження, вивчення, відтворення і поповнення в штучних умовах колекційних видів дерев і чагарників, особливо рідкісних та зникаючих порід; ведення освітньо-виховної роботи з питань екології, біології, ландшафтної архітектури, лісництва тощо; ведення досліджень з питань лісової селекції, інтродукції та акліматизації; спостереження за станом та біологічною стійкістю інтродукованих порід в умовах центрального степу; лісівного насінництва та удосконалення технологій вегетативного розмноження цінних інтродуцентів та горіхоплідних порід в розсадниках; декоративного будівництва; відновлення лісів, захисного лісорозведення та плантаційного вирощування цільових сортиментів деревини; охорони, захисту лісів та реконструкції дендропарку; охорони, відтворення та раціонального використання мисливських тварин.
Відповідно до ст. 8 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», Центр відповідно до покладених на нього завдань: здійснює збереження та реконструкцію історичних паркових насаджень; відтворює природно-заповідну територію; проводить заходи з відновлення лісів, підвищення його продуктивності, створює насадження із швидкоростучих і технічно цінних порід; здійснює заходи із заміни малоцінних низькопродуктивних насаджень на високопродуктивні, заліснює малопродуктивні землі; організовує лісонасіннєву справу, створює лісові розсадники; здійснює охорону лісів і захисних лісонасаджень від пожеж; організовує протипожежні заходи; здійснює захист від шкідників; проводить біотехнічні заходи для відтворення природної фауни; переробляє та реалізує деревину від рубок, пов`язаних з веденням лісового господарства; веде сільське господарство, у тому числі вирощує, заготовляє, зберігає, переробляє і реалізує сільськогосподарську продукцію.
Відповідно до ст. 9 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», управління Центром здійснюється директором. Директор самостійно вирішує всі питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції органу управління майном та управління; приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Центру; розподіляє обов`язки між працівниками, затверджує посадові інструкції працівників; застосовує до працівників заходи заохочення та дисциплінарного стягнення; розпоряджається коштами та майном Центру в установленому порядку; несе повну відповідальність перед Управлінням та Органом управління майном за виконання покладених на Центр завдань та результати фінансово-господарської діяльності Центру, формування та виконання фінансових планів; діє без довіреності від імені Центру, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших підприємствах, установах, організаціях, судових органах; здійснює інші повноваження, передбачені законодавством та Положенням
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009 «Про затвердження Положення про державну лісову охорону», державна лісова охорона має статус правоохоронного органу. До посадових осіб державної лісової охорони відноситься керівник лісогосподарського підприємства.
Таким чином, ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» є правоохоронним органом, а на його директора ОСОБА_4 були покладені організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку з чим вона є службовою особою та працівником правоохоронного органу.
Під час виконання своїх службових обов`язків директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , крім вищезазначених нормативних документів, повинна була керуватись наступними законодавчими актами.
Стаття 10 Закону України «Про рослинний світ», передбачає, що природні рослинні ресурси за своєю екологічною, господарською, науковою, оздоровчою, рекреаційною цінністю та іншими ознаками поділяються на природні рослинні ресурси загальнодержавного та місцевого значення. До природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення належать: об`єкти рослинного світу у межах: внутрішніх морських вод і територіального моря, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України; поверхневих вод (озер, водосховищ, річок, каналів), що розташовані і використовуються на території більш ніж однієї області, а також їх приток усіх порядків; природних та біосферних заповідників, національних природних парків, а також заказників, пам`яток природи, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення; лісові ресурси державного значення; рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, судинні рослини, мохоподібні, водорості, лишайники, а також гриби, види яких занесені до Червоної книги України; рідкісні і такі, що перебувають під загрозою зникнення, та типові природні рослинні угруповання, занесені до Зеленої книги України. До природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення законодавством України можуть бути віднесені й інші об`єкти рослинного світу. До природних рослинних ресурсів місцевого значення відносяться дикорослі та інші несільськогосподарського призначення судинні рослини, мохоподібні, водорості, лишайники, а також гриби, не віднесені до природних рослинних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно до ст. ст. 8, 9, 10, 11 Закону України «Про рослинний світ», використання природних рослинних ресурсів здійснюється в порядку загального або спеціального використання. У порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях. Загальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється громадянами з додержанням правил, що затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, без надання їм відповідних дозволів. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Видача дозволів на спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється у межах лімітів їх використання. Порядок встановлення лімітів спеціального використання природних рослинних ресурсів місцевого значення визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст. ст. 65, 66, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. У порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Лісова ділянка може бути виділена одному або кільком тимчасовим лісокористувачам для різних видів використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Статтею 70 Лісового кодексу України, встановлено, що деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо). Заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов`язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами, яким у встановленому порядку надано це право.
Положеннями ст. 100 Лісового кодексу України, відповідно до яких, порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства.
Пунктами 2, 4 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №555, визначено, що санітарно-оздоровчі заходи є частиною комплексу профілактичних заходів, які здійснюються лісокористувачами з метою збереження стійкості насаджень, запобігання розвиткові патологічних процесів у лісі, зменшення шкоди, що завдається шкідниками, хворобами, стихійними природними явищами та техногенними впливами. До санітарно-оздоровчих заходів належать: вибіркові санітарні рубки, суцільні санітарні рубки, ліквідація захаращеності, запобігання виникненню та поширенню осередків шкідників і хвороб лісу, захист заготовленої деревини від шкідників та хвороб.
Крім того, відповідно до вимог п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2007 №761, лісорубний квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.
Статтею 3 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що основними принципами охорони навколишнього природного середовища є: пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; безоплатність загального та платність спеціального використання природних ресурсів для господарської діяльності.
Статтями 38, 39, 43 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. До природних ресурсів загальнодержавного значення належать: територіальні та внутрішні морські води; природні ресурси континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони; атмосферне повітря; підземні води; поверхневі води, що знаходяться або використовуються на території більш як однієї області; лісові ресурси державного значення; природні ресурси в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення; дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України "Про тваринний світ" і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення; корисні копалини, за винятком загальнопоширених. Законодавством України можуть бути віднесені до природних ресурсів загальнодержавного значення й інші природні ресурси. До природних ресурсів місцевого значення належать природні ресурси, не віднесені законодавством України до природних ресурсів загальнодержавного значення. Ліміти використання природних ресурсів встановлюються в порядку, що визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, міськими (міст загальнодержавного значення) радами, крім випадків, коли природні ресурси мають загальнодержавне значення.
Вимогами ст. ст. 60, 61 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", згідно з якими особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ. Природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України. Ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об`єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну і економічну цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, вилучаються з господарського використання повністю або частково і оголошуються територією чи об`єктом природно-заповідного фонду України. До складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.
Статтею 2 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом та іншими актами законодавства України.
Згідно ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
Відповідно до ст. ст. 29, 30 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», заповідними урочищами оголошуються лісові, степові, болотні та інші відокремлені цілісні ландшафти, що мають важливе наукове, природоохоронне і естетичне значення, з метою збереження їх у природному стані. Оголошення заповідних урочищ провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів. На території заповідних урочищ забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, відповідно до вимог, встановлених для природних заповідників. Власники або користувачі земельних ділянок. Водних та інших природних об`єктів, оголошених заповідними урочищами, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Згідно до ст. ст. 25, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників проводиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів. На території заказника обмежується або забороняється мисливство та діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Положеннями ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», якими передбачено, що Території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиноюпершою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.
Статтею 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно з якою, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим в галузі охорони навколишнього природного середовища, обласними державними адміністраціями, а також на підставі дозволів. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища. Видача дозволів здійснюється на підставі клопотання (заявки) природокористувача, погодженого із власником або постійним користувачем земельної ділянки та заінтересованими органами. Дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання. Підставами для відмови у видачі дозволу є відсутність затвердженого в установленому порядку ліміту, порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду.
Відповідно до Проекту створення Регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», затвердженого рішенням Кіровоградської обласної ради від 04.11.2005 № 507 «Про створення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», вся територія ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» входить до природно-заповідного фонду.
10.05.2011 Розпорядженням Голови Кіровоградської ОДА № 405-р утворено при Обласній державній адміністрації Наглядову раду з питань функціонування регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» та затверджено положення про неї, відповідно до якого до складу Ради входила директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_8 .
Крім того, згідно з Розпорядженням Голови Кіровоградської ОДА від 14.01.2021 № 14-р «Про внесення змін до Розпорядженням Голови Кіровоградської ОДА № 1249-р від 23.12.2019» до складу Наглядової ради з питань функціонування регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» включено директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки».
Відповідно до висновку експерта №10/1447-1451/22-27 від 29.04.2022 територія регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» відноситься до природно-заповідного фонду місцевого значення. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів, а також на підставі дозволів.
03.10.2020, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , будучи службовою особою, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вирішила в 2021 році зловживаючи свої службовим становищем, в порушення вимог ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" таст. 3 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", організувати проведення на території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» незаконну порубку дерев.
Так, 11.01.2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», розташованому за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький (Долинський) район, с. Веселі Боковеньки, будучи службовою особою, зловживаючи свої службовим становищем, передбаченим п. п. 6, 10, 12, 13 контракту від 07.10.2020, ст. 9 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», діючи умисно, вчинила дії, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, а саме, в порушення ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», достовірно знаючи, що відсутні затверджені територіальним органом центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища ліміти на використання природних ресурсів та дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», який видається місцевою радою за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, підписала та видала лісорубний квиток серії КР ЛРК №000244 від 11.01.2021.
На підставі вказаного лісорубного квитка, який виданий із порушенням чинного законодавства, в період часу з 11.01.2021 по 31.03.2021 у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» на території кварталу 17 у виділах 5, 9, здійснено вибіркову санітарну рубку 253 дерев.
Відповідно до висновку експерта №10/1447-1451/22-27 від 29.04.2022, в результаті протиправних дій директора ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , в період часу з 11.01.2021 по 31.03.2021 під час проведення незаконної вибіркової санітарної рубки на території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» зрубано 253 дерева, в результаті чого державі заподіяно збитки на суму 325 121 грн.
Крім того, 02.03.2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», розташованому за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький (Долинський) район, с. Веселі Боковеньки, будучи службовою особою, зловживаючи свої службовим становищем, передбаченим п. п. 6, 10, 12, 13 контракту від 07.10.2020, ст. 9 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», діючи умисно, вчинила дії, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, а саме, в порушення ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», достовірно знаючи, що відсутні затверджені територіальним органом центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища ліміти на використання природних ресурсів та дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», який видається місцевою радою за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, підписала та видала лісорубний квиток серії КР ЛРК №000245 від 02.03.2021.
На підставі вказаного лісорубного квитка, який виданий із порушенням чинного законодавства, в період часу з 02.03.2021 по 30.06.2021 у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» на території кварталу 5 у виділі 56, кварталу 9 у виділах 1, 3, 6, 10, 11, 30, здійснено вибіркову санітарну рубку 820 дерев.
Відповідно до висновку експерта №10/1447-1451/22-27 від 29.04.2022, в результаті протиправних дій директора ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , в період часу з 02.03.2021 по 30.06.2021 під час проведення незаконної вибіркової санітарної рубки на території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» зрубано 820 дерев, в результаті чого державі заподіяно збитки на суму 1 196 018 грн.
Також, 09.07.2021, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, директор ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», розташованому за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький (Долинський) район, с. Веселі Боковеньки, будучи службовою особою, зловживаючи свої службовим становищем, передбаченим п. п. 6, 10, 12, 13 контракту від 07.10.2020, ст. 9 Положення про ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки», діючи умисно, вчинила дії, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, а саме, в порушення ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», достовірно знаючи, що відсутні затверджені територіальним органом центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища ліміти на використання природних ресурсів та дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», який видається місцевою радою за погодженням з територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, підписала та видала лісорубний квиток серії КР ЛРК №000247 від 09.07.2021.
На підставі вказаного лісорубного квитка, який виданий із порушенням чинного законодавства, в період часу з 09.07.2021 по 26.11.2021 у межах території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» на території кварталу 8 у виділах 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 16, здійснено вибіркову санітарну рубку 631 дерева.
Відповідно до висновку експерта №10/1447-1451/22-27 від 29.04.2022, в результаті протиправних дій директора ДСДЛЦ «Веселі Боковеньки» ОСОБА_4 , в період часу з 09.07.2021 по 26.11.2021 під час проведення незаконної вибіркової санітарної рубки на території природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова» зрубано 631 дерево, в результаті чого державі заподіяно збитки на суму 962 541 грн. 50 коп.
Санкціяч. 4 ст. 246 КК України, яка включає можливість настання більш суворого покарання, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.
Строк досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, спливає 01.09.2022.
Відповідно до ч.4 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.
Слідчим доведено, що додатковий строк необхідний для проведення подальших слідчих (розшукових) дій та як наслідок доводи слідчого про неможливість закінчення досудового розслідування у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) дій про які йде мова у клопотанні, оскільки саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок доведення обставин, передбачених ст. 91 КК України, тому в разі, якщо сторона обвинувачення вказує на необхідність здобуття додаткових доказів слідчий суддя не повинен обмежувати сторону обвинувачення збирання доказів під час досудового розслідування. Розглядаючи такий вид клопотань слідчий суддя встановлює розумність строків збирання цих доказів.
Згідно з ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським.
У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див., серед багатьох інших, п.67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції»).
Дотримання розумних строків кримінального провадження є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК, що відображає вимоги ст. 6 ЕКПЛ щодо права кожного на справедливии? та публічнии? розгляд и?ого справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.
Як встановлено з пояснень прокурора на досудовому слідстві мають бути допитані об`ємна кількість свідків та проведена відповідно експертиза по лісорубним квиткам, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що строк на якій просить слідчий продовжити досудове розслідування у кримінальному провадженні є розумним в розумінні ст. 28 КПК України, оскільки наведені слідчі дії потребують значного часу.
Натомість, слідчий критично відноситься до доводів захисника щодо відсутності складу злочину, який ставиться в провину її підзахисній, тобто, фактично він вказує на необґрунтованість підозри від 26.08.2022, але, питання обґрунтованості підозри в цілому може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. Крім того, повідомлення про підозру не є кінцевимзвинуваченням, а тому вказувати про її необґрунтованість на цій стадії кримінального провадження є недоречним.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру ОСОБА_4 ,відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_4 ,причетна до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.
Враховуючи вказане та те, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не має ознак протиправності, враховуючи його обґрунтованість та виняткову складність провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що для здійснення зазначених слідчим - слідчих (розшукових) дій в розумний строк, доцільним є продовження строку досудового розслідування до 6 місяців, з урахуванням вимог закону, оскільки на даний час є очевидним той факт, що їх проведення є необхідним і обов`язковим для виконання завдань кримінального провадження, в тому числі забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 28, 294-295-1, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погодженого із першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 03 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України, - задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 03 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК Українидо 6 (шести) місяців, тобто до 01.12.2022, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_9