Справа № 129/814/22
Провадження по справі № 1-о/129/3/2022
У Х В А Л А
24.05.2022 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині заяви членів колегії суддів Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід в кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_6 в порядку перегляду за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., -
установила:
Судді Гайсинського районного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заявили самовідвід в цьому кримінальному провадженні, про що подали письмові заяви 13.05.2022 р. та 17.05.2022р. відповідно, з одних і тих самих підстав, кожен вказуючи про наявність передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» та статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод підстав для самовідводу судді, оскільки всі зазначені судді входили до колегії суддів в кримінальному провадженні № 129/3234/19 за заявою ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р., яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., якою вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 змінено, цією колегією суддів 16.01.2021 р. винесено ухвалу, якою вирішено повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що перегляд судового рішення апеляційної інстанції не є визначеною ст. 33 КПК України інстанційною підсудністю Гайсинського районного суду Вінницької області як місцевого загального суду (першої інстанції), відповідно до приписів ч. 5 ст. 33 КПК України і заява засудженого ОСОБА_6 підсудна суду апеляційної інстанції, а тому Гайсинський районний суд не є судом, визначеним законом, що порушує право заявника на справедливий суд, регламентоване ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, а тому зазначені обставини виключають участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розгляді справи.
Прокурор не заперечувала проти задоволення заяв суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід з передбачених законом підстав.
Заявник ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , у вирішенні питання про самовідвід суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поклалися на розсуд суду.
З`ясувавши позиції сторін, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно із п. 1 ст. 80 КПК України за наявності обставин, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.01.2021 р. вирішено повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р., оскільки колегія суддів в складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 дійшла висновку про те, що перегляд судового рішення апеляційної інстанції не є визначеною ст. 33 КПК України інстанційною підсудністю Гайсинського районного суду Вінницької області як місцевого загального суду (першої інстанції), відповідно до приписів ч. 5 ст. 33 КПК України і заява засудженого ОСОБА_6 підсудна суду апеляційної інстанції, а тому Гайсинський районний суд не є судом, визначеним законом, що порушує право заявника на справедливий суд, регламентоване ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Ухвала набрала законної сили 25.01.2021 р.
21.04.2021 р. ОСОБА_6 повторно звернувся до Гайсинського районного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р.
22.04.2021 р. ОСОБА_6 втретє звернувся до Гайсинського районного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р.
Оскільки, зазначені членами колегії суддів обставини виключають участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у кримінальному проваджені на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», то заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід підлягають задоволенню.
Керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, -
ухвалила:
Задовільнити заяви членів колегії суддів Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід.
Кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 в порядку перегляду за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 р. та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 р. - передати для визначення колегії суддів по справі автоматизованою системою документообігу Гайсинського районного суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: