справа № 489/6026/16-к
провадження №1-кп/489/27/22
УХВАЛА

25 травня 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого згідно обвинувального акту за адресою: АДРЕСА_1 та зі слів обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що 06.11.2016 о 13:39 год. він, знаходячись біля торгового кіоску, розташованого на ринку «Колос» навпроти супермаркету «АТБ» по пр. Миру, 2 в м. Миколаєві, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, діючи відкрито, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підняв з землі камінь, який знаходився біля кіоску, та реалізуючи свій злочинний намір, кинув його у вітрину, тим самим розбивши скло вітрини вищевказаного торгового кіоску. Після того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підбіг до розбитої вітрини, діючи повторно, протягнув свою праву руку в середину торгового кіоску, тим самим незаконно проникнувши до нього, звідки з вітрини витягнув мобільний телефон моделі «iPhone 4 S», IMEI НОМЕР_1 , вартістю 2500,00 грн., належний ОСОБА_5 , та тримаючи в руці мобільний телефон, намагався втекти з місця вчинення злочину, але був затриманий громадянами, що знаходились поряд, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.02.2017 ОСОБА_3 оголошено в розшук та затримано обвинуваченого 24.05.2022 на підстави ухвали цього суду від 24.05.2022.

Прокурором подано клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам з боку обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, оскільки відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, оскільки будучи на домашньому арешті при розгляду кримінального провадження судом злякався покарання, змінив місце свого проживання, виїхавши до м.Одеси, де до затримання мешкав в готелі за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши надані матеріали вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Тримання під вартою, згідно зі ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.

У ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, не працює, постійного та стабільного джерела прибутку немає, неодружений, відсутні стійкі соціальні зв`язки, раніше судимий за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тривалий час переховувався від суду, внаслідок чого ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.02.2017 був оголошений у розшук.

З огляду на наведе, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленими обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.178 КПК України, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні правопорушення, в якому він обвинувачується, стан здоров`я і вік обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи, джерела доходів, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, спосіб та характер вчинення даного кримінального правопорушення, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам, встановленим судом вище та приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні. Передбачений розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).
Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).
З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, даних про його особу та встановленого під час розгляду клопотання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього, оскільки застава у меншому розмірі враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, розмір шкоди, за якими обвинувачується ОСОБА_3 , не здатна забезпечити належне виконання ним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.177, 178, 194, 196, 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 23 липня 2022 року (включно).

Визначити ОСОБА_3 заставу в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 62025,00 грн. (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять гривень 00 коп.) з виконанням наступних обов`язків:
- з`являтись за вимогою до суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинувачем з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1