Справа № 301/1517/22

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2022 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава об`єднане кримінальне провадження №0000135 від 08.04.2022 та №0000151 від 18.04.2022 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Білки, Іршавського району, Закарпатської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

05.04.2022 року близько 00:10 години ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, попередньо знаючи те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено режим воєнного стану, реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення майна, переліз через ворота господарства, що за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відкривши двері на підсобному приміщенні заднього двору, які були закриті, але не замкнені на ключ, проник в середину підсобного приміщення заднього двору, звідки з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно, викрав самогонний апарат, вартість якого згідно висновку експерта становить 1750 грн., після чого з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 власнику майна матеріальну шкоду на загальну суму 1750 гривень.

Крім цього, не припиняючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , 07.04.2022 року близько 00:30 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення майна, переліз через ворота господарства, що за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , проник на обгороджену охоронювану територію вказаного дворогосподарства, де шляхом віджиму, відкрив ворота на підсобному приміщенні двору, які були закриті й замкнені, проник в середину підсобного приміщення, звідки з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно, повторно, викрав пральну машинку марки «Тула» круглої форми, вартість якої згідно висновку експерта становить 1050 грн. та килим шерстяний червоно-коричневого кольору розміром 3x4 метра, вартість якого згідно висновку експерта становить 900 грн., після чого з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 власнику майна матеріальну шкоду на загальну суму 1950 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 07.04.2022 року близько 05:30 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення майна, підійшов до підсобного приміщення будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де зняв з вікна скло, після чого проник в середину підсобного приміщення, звідки з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, таємно, звідки викрав самогонний апарат, 4 електричні продовжувачі довжиною 15 метрів, два кабелі до пристрою для зварювання довжиною біля 6 метрів та болгарку марки « DVT WS-23ODS». Після чого з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Згідно висновку експерта вартість одного електричного подовжувача довжиною 15 метрів становить 240 грн., вартість одного кабелю для зварювання довжиною 6 метрів 540 грн. вартість болгарки марки « DVT WS-23ODS» становить 900 грн., вартість самогонного апарату становить 1750 грн. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4690 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Крім цього,ОСОБА_3 , 18.04.2022 близько 01:00 години

за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою,

маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій умисел

спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення майна,

керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом для його

подальшого використання в особистих цілях, підійшовши до транспортного засобу

марки ВАЗ 21053, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований

біля будинку за адресою

АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, де невстановлена досудовим розслідуванням особа, відкрила незачинені на ключ водійські

дверцята, сіла всередину салону автомобіля, перевела важіль перемикання

швидкостей в нейтральне положення, що дало їм можливість відкотити

вказаний автомобіль, після чого ОСОБА_3 почав штовхати вказаний автомобіль

для надання йому прискорення, після чого невстановлена особа увімкнула

швидкість на вказаному автомобілі, чим запустила його двигун та отримала

доступ до керування вказаного транспортного засобу марки ВАЗ 21053

червоного кольору номерний знак НОМЕР_1 . Після цього, вищезазначені особи

незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом з місця події на вказаному транспортному засобі зникли.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 та невстановленої

досудовим розслідуванням особою потерпілому ОСОБА_7 спричинено

матеріальну шкоду згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки на

суму 17550 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, всі обставини і мотиви їх вчинення, викладені в обвинувальних актах, визнав повністю, при цьому суду надав показання, що дійсно в квітні місяці здійснив крадіжки у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Крадіжки вчиняв того майна, яке можна здати на метал та отримати гроші. Щодо викрадення машини суду пояснив, що викрав автомобіль у свого родича ОСОБА_7 , який проживає поруч. Машину разом із своїм знайомим ОСОБА_9 викотили з подвір`я, щоб ніхто не почув. Викотивши на вулицю ОСОБА_9 сів за кермо, та проїхавши далі передав кермо обвинуваченому. Але виїхавши за село побачили, що пробили колесо. Залишивши автомобіль повернулись додому. При цьому пояснив, що автомобіль він хотів використати у власних цілях, для здачі металобрухту, і відразу повернути власнику. У вчиненому щиро розкаюється, потерпілим шкоду відшкодував, майно повернув, просить не застосовувати до нього суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він проживає по АДРЕСА_3 . Зайшовши вранці 17 квітня 2022 року у підсобне приміщення, яке розташоване на подвір`ї свого домогосподарства виявив, що невідомі особи через вікно проникли в середину приміщення та викрали речі. Пізніше він дізнався, що це був ОСОБА_10 . Підтвердив, що майно йому частково повернуто, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру не має, питання про визначення виду покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що він проживає в селі Білки поруч з місцем проживання обвинуваченого. 18.04.2022 вийшовши на подвір`я він виявив крадіжку свого автомобіля ВАЗ 21053. Опитавши всіх знайомих, та не з`ясувавши де дівся його автомобіль, він зрозумів, що автомобіль викрали, після чого написав заяву в поліцію. Пізніше він дізнався, що це був ОСОБА_10 , який відразу не признався у скоєнному. Підтвердив, що автомобіль йому повернуто, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру не має, просить суд не застосовувати до обвинуваченого суворе покарання.

На підставі ч.3ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежився таким обсягом дослідження доказів - допит обвинуваченого, допит потерпілих, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження доказів щодо процесуальних витрат та речових доказах.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_11 доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно, та за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які за класифікацією ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_11 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів: психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, згідно до досудової доповіді ДУ «Центр пробації» від 15.07.2022 орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі. А також, всі інші обставини, які відповідно до положень Кримінального кодексу України, у тому числі статей 66,67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Приписами п.8 Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено можливість призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Пленум Верховного Суду України в п.2 вищевказаної постанови роз`яснив, що суди повинні призначати менш суворе покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завданні збитки тощо.

Системне тлумачення вказаної норми кримінального закону свідчить про те, що призначення особі більш м`якого покарання ніж передбачено законом, можливе лише за умови, якщо судом буде встановлено декілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Одночасно, суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає таким, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, з врахуванням особи винного та в сукупності з вищевказаними обставинами прийняти рішення щодо можливості призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі.
Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до обвинуваченого жодних претензій не мають. Обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

Реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України. При призначенні покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, суд бере до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому ОСОБА_7 шкоду, потерпілий ОСОБА_7 не має до обвинуваченого претензій ні матеріального ні морального характеру, обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою молодого віку. Ці пом`якшуючі покарання обставини суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину за ч.2 ст.289 КК України та утворюють підставу для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі встановленої в санкції частини статті у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, при цьому, додаткове покарання за ч. 2 ст. 289 КК України конфіскацію майна не слід застосувати, оскільки дії обвинуваченого не мали корисливої мети при вчиненні цього кримінального правопорушення. Та призначити остаточне покарання, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що обвинувачений раніше не судимий, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, позицію потерпілих щодо не застосування до обвинуваченого суворого покарання, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 09.08.2022 включно.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь Держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що підтверджено довідками про витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 2917 грн. 54 коп.

Ухвалами слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.04.2022, 11.04.2022 в порядку забезпечення кримінального провадження накладено арешт на майно. Відповідно до ст.174 ч.4 КПК України арешт майна підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.69, 75,76 КК України, ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У ХВ АЛ ИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 ( три ) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 2917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн. 54 коп. на користь Держави.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід домашній арешт, залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалами слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.04.2022 та 11.04.2022 у виді накладення арешту на майно: пральну машинку білого кольору круглої форми висотою 70 см. та діаметром 40 см., бувшу у використанні, та металевий предмет зжатий, три трубки, одна з яких мідна, дві металеві, які поміщено до поліетиленового пакету синього кольору з надписом BMW - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000135 від 08.04.2022:
- пральну машинку білого кольору круглої форми висотою 70 см. та діаметром 40 см., бувшу у використанні, яку передано на зберігання потерпілому залишити у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- металевий предмет зжатий, три трубки, одна з яких мідна, дві металеві, які поміщено до поліетиленового пакету синього кольору з надписом BMW повернути власнику ОСОБА_6 .
- змив №1, змив №2, змив №3, які передано на зберігання в кімнату речових доказів ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000151 від 18.04.2022:
-змив з ручки для відкривання дверей водія із зовнішньої сторони поміщено до паперового конверту білого кольору №2, змив з керма автомобіля, який вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору №3, змив з ручки для відкриття дверей переднього правого пасажира із зовнішньої сторони, який вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору №4, змив з ручки для відкриття дверей переднього правого пасажира із внутрішньої сторони, який вилучено та поміщено до паперового конверту білого кольору №5, сліди папілярних ліній, які за допомогою відрізків клейкої стрічки «Скотч» відкопійовано та розміщено на аркуш паперу формату А4, білого кольору за номерами №1, №2, №3, №4, №5, №6, які вирізано з аркушу паперу, вилучено та упаковано до паперового конверту №6, запаховий слід з керма автомобіля, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ №PSP1177003, запаховий слід з сидіння водія, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ №PSP1177002, запаховий слід з ручки важеля перемикання швидкостей, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ №PSP1176999, запаховий слід з сидіння переднього правого пасажира, який вилучено та упаковано до спецпакету НПУ №PSP1177001, ручку з важеля перемикання швидкостей, яку вилучено та упаковано до паперового конверту білого кольору №7, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Хустського РУП знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1