Справа № 279/2564/22 Провадження№1-кс/279/641/22 У Х В А Л А
іменем України
В ході досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили, що дійсно 19.04.2022 року, в період часу між 9 та 10 год. ранку, до приміщення службового кабінету механіка РМЦ Іршанського ГЗК зайшов працівник відділу охорони праці Іршанського ГЗК ОСОБА_4 . Під час розмови, ОСОБА_4 почав виправдовувати дії збройних сил держави агресора на території України, називаючи їх дії правомірними та визвольними від «бандерівців».
В рамках розслідування кримінального провадження, в порядку ст.40-1 КПК України, оперативному підрозділу Коростенського РУП надано доручення, під час виконання якого встановленого, що мешканець м.Коростень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до злочинної діяльності, а саме: взаємодії зі збройними силами держави агресора та на даний час існує необхідність у проведенні невідкладного обшуку за місцем проживання останнього, так як зволікання може сприяти у вчиненні нових фактів збройної агресії та інших тяжких наслідків.
У відповідності до ч.3 ст. 233 КПК України, з метою врятування життя людей та майна, наявність постійної загрози знищення населення країни, недопущення здійснення нових фактів збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації на території України, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями держави-агресора, невизнання поширення державного суверенітету України під час досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність в проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , уродженця м. Горлівка Донецької області, який з 2015
року проживає на території м. Коростень, а саме садовий будинок АДРЕСА_1 , який розташований в садовому товаристві ім.. Г. ОСОБА_8 .
У зв`язку з невідкладністю, а також фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання засобів вчинення правопорушення та інших речей, що містять на інформацію, які можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою саме садовий будинок АДРЕСА_1 .
27.06.2022 року в період часу з 23 год. 29 хв. по 00 год. 49 хв. 28.06.2022 року було проведено обшук, за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою саме садовий будинок АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено два системні блоки чорного кольору, ноутбук «Леново» Z570, серійний номер WBO2828055, мобільний телефон «Редмі 5» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Редмі 9» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; оптичні диски у кількості 8 шт.
Вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, експертного дослідження та збереження вище вказаних речей, - згідно п.п.1, 4 ч.2 ст.167 КПК України, які зберегли на собі сліди злочину та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, клопотав про накладення арешту на вищевказане майно.
Речі, вилучено під час обшуку 27.06.2022 року, визнано речовим доказом.
Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Судом встановлено, що 27.06.2022 року дізнавачем без ухвали слідчого судді проведено обшук, за адресою: садовий будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді від 28.06.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку зазначеного садовий будинок АДРЕСА_1 .
Статтею 233 ч.3 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.
Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про обшук за відсутності передбачених законом підстав для його проведення без попереднього отримання дозволу слідчого судді на проведення обшуку, речові докази отримані органом досудового розслідування з порушенням вимог ст.233 КПК України, що тягне за собою недопустимість їх як доказу, що прямо передбачено ч.3 ст.233 КПК України, тому підстави для накладення арешту відсутні, через що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В :
Копію ухвали направити дізнавачу СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 на виконання в порядку ст.169,ч.3 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом