КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2021, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця м.Кременчук Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 13.07.2021 р. о 15.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Драйзера, 8, побачив приміщення кредитної установи "Кредит-маркет", після чого у нього виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшов до приміщення кредитної установи "Кредит-маркет", де здійснює діяльність ТОВ "Центр фінансових рішень", та, погрожуючи менеджеру ОСОБА_9 предметом, схожим на пістолет, виказав останній вимогу надати йому наявні грошові кошти. Потерпіла потягнулась до "екстренної кнопки", однак ОСОБА_6 висунув вимогу не викликати допомогу. Сприйнявши предмет, схожий на пістолет, як реальну загрозу своєму життю, ОСОБА_9 підкорилась вимогам ОСОБА_6 , після чого останній, побачивши наявність камер відеонагляду у приміщенні кредитної установи "Кредит-маркет", з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема прокурор зазначає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, повністю доводиться дослідженими доказами, а суд необґрунтовано змінив правову кваліфікацію дій останнього. Так, органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за частиною другою з огляду на те, що до вчинення цього злочину, останній вже вчинив злочин, який кваліфіковано за ч.3 ст. 187 КК України, а провадження на разі перебуває у Голосіївському районному суді м. Києва. Звертає увагу, для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин. Крім того прокурор зазначає про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
У доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд безпідставно вирішив рахувати строк відбування покарання з 18.08.2021, адже запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що призначаючи покарання, суд першої інстанції не повною мірою взяв до уваги дані, що характеризують особу обвинувачено, а також певні обставини, а саме, що злочин вчинено в силу тяжких особистих та сімейних обставин та під впливом сильного душевного хвилювання та фінансових труднощів.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах показаннях обвинуваченого, показаннях потерпілої ОСОБА_9 , протоколі огляду місця події від 13.07.2021, відеозаписі подій, протоколі проведення слідчого експерименту від 28.08.2021.
Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі та зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя потерпілої.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що досліджені у справі докази не доводять наявність в діях ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки «вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій», оскільки стороною обвинувачення не надано доказів, які б доводили юридично встановлений факт вчинення обвинуваченим розбою, вчиненому раніше ніж розбій у цьому кримінальному провадженні.
Посилання прокурора про повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні 01.07.2021 злочину, кваліфікованого за ч.3 ст.187 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки факт вчинення злочину може бути підтверджений лише рішенням суду, яким закінчується кримінальне провадження.
Відсутність вказаної кваліфікуючої ознаки виключає можливість кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України, а тому суд першої інстанції правильно перекваліфікував дії обвинуваченого на ч.1 ст. 187 КК України.
Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст.186 КК України колегія суддів не вбачає, оскільки як з показань обвинуваченого в судовому засіданні, так і з показань потерпілої ОСОБА_9 , вбачається, що під час вчинення дій, спрямованих на заволодіння коштами у приміщенні кредитної установи "Кредит-маркет", ОСОБА_6 використовував предмет, схожий на пістолет, який потерпіла сприймала як такий, що реально загрожує її життю.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг прокурора та захисника про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Оцінюючи доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, характеризується позитивно, наявності обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в тій частині, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в силу тяжких особистих та сімейних обставин і під впливом сильного душевного хвилювання, які могли б суттєво знизити ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, залишились недоведеними.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильність обчислення обвинуваченому строку відбування покарання є обґрунтованими.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Голосїївського районного суду м. Києва від 18.08.2021 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001604 від 01.07.2021.
Даних щодо наявності судового рішення у кримінальному провадженні № 0001604 від 01.07.2021 у апеляційного суду немає.
У даному ж кримінальному провадженні № 0001886 від 14.07.2021 ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
Таким чином, суд першої інстанції помилково визначив, що строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно рахувати з 18.08.2021, оскільки вказаний строк необхідно рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 10.12.2021.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині обчислення строку відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2021 щодо ОСОБА_6 змінити в частині обчислення строку відбування покарання.
Обчислювати ОСОБА_6 строк відбування покарання з дня постановлення вироку Деснянського районного судом м. Києва від 10.12.2021.
В іншій частині вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2021 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3