У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/965/22

Номер провадження 1-кс/184/225/22

24 липня 2022 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000561, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Целіноград (Казахстан), українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000561 від 27.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..
Клопотання вмотивовано тим, що 26.09.2020 у вечірній час (більш точного часу встановити не надалося можливим) ОСОБА_4 , 08.03.1961 року вродження знаходився неподалік від церкви, що розташована у дендропарку по вул. Соборній у м. Покров Дніпропетровської області, де на землі побачив металевий предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати Ф-1 та металевий предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на запал для гранати типу УЗРГМ-2. ОСОБА_4 одразу зрозумів, що вказані предмет є корпусом гнати Ф-1 та запалом УЗРГМ-2, після чого, у нього виник злочинний намір, спрямований на незаконне зберігання, придбання вказаної вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
В той же день та час, знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне носіння, придбання вибухової речовини та вибухового пристрою, діючи умисно, протиправно, всупереч Положення про дозвільну систему, затвердженої Кабінетом міністрів України, від 12.10.1992, N0576, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підняв з землі знайдений ним корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, чим незаконно придбав вибухову речовину та вибуховий пристрій.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований незаконне придбання, носіння вибухової речовини та вибухового пристрою, ОСОБА_4 знайдений ним корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ-2, поклав у праву кишеню одягненої на ньому куртки та почав носити при собі без передбаченого законом дозволу.
В той же день та час громадянин ОСОБА_4 був помічений сторонніми громадянами, які о 23 годині 18 хвилин звернулися із заявою на лінію «102» про те, що у районі магазину «АТБ», який розташований за адресою АДРЕСА_2 ходить невідомий чоловік, який тримає у руках предмет, за зовнішніми ознаками схожий на гранату. За вказаним повідомленням 26.09.2020 о 23 годині 20 хвилин на місце події прибув наряд поліції. Після чого, в той же ж день та час навпроти житлового будинку АДРЕСА_3 працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено превентивний поліцейський захід поверхневу перевірку громадянина ОСОБА_4 , в ході якого у правій бічній кишені одягненої на ньому куртки виявлено та вилучено предмет схожий на корпус гранати Ф-1 та предмет схожий на запал для гранати типу УЗРГМ-2, які в подальшому направлено на дослідження.
Згідно висновку експерта N019/104-11/1/492/315 від 02.10.2020, надані на дослідження об`єкти, являються:
-конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин
-уніфікованим запалом ручних гранат модернізований типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв.
Надані на дослідження предмети придатні для здійснення вибуху.
30.11.2020 ОСОБА_4 через голову Покровської сільської ради ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 за адресою свого останнього мешкання по АДРЕСА_1 не з`являється. Проведеними оперативно-розшуковими заходам на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, що свідчить про те що останній переховується від органів досудового розслідування.
01.12.2020 слідчим СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшук підозрюваного ОСОБА_4 .
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст.263 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризи передбаченого у п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з викладеним виникає необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.
Прокурор у судовому засіданні та слідчий підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, на час якого буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 , та пояснив, що у 2020 році він посварився із своєю дружиною та виїхав до м. Київ, де він офіційно працевлаштований та працював двірником, про що надав копію трудової книжки НОМЕР_1 . Від слідства не переховувався. Із сім`єю зв`язок не підтримував. Під час війни перебував у територіальній обороні міста Києва. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України йому ніхто не повідомляв та про те, що він знаходиться у розшуку не знав. Був затриманий 23.07.2022 року.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що його батько ОСОБА_4 в 2020 році посварився з його мамою, тобто зі своєю дружиною та поїхав з дому, куди саме не повідомив, зв`язок вони не підтримували. На даний момент він проживає з мамою вдвох та вони не заперечують проти того, щоб ОСОБА_4 під час виконання домашнього арешту проживав разом із ними за адресою АДРЕСА_1 . Мама у судове засідання не з`явилась, бо вона хворіє.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та свідка, приходить до наступних висновків.

З огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п.175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є належні факти та інформація про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.
Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі.
Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки, що виключає передачу його на поруки.
Підозрюваний, осіб, які могли внести за нього заставу або поручитися не зазначив, клопотань про можливість внесення застави не заявляв.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Наведений висновок слідчого судді повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де Суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Разом з тим, посилання слідчого на неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки саме застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе запобігти встановленому та доведеному у судовому засіданні ризику, передбаченому пп.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Такий висновок слідчого судді ґрунтується на призначенні, суті та порядку застосування вказаного запобіжного заходу, який відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, виконання якою, у свою чергу, унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та зможе забезпечити належну поведінку останнього.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У свою чергу, ч.4 коментованої статті унормовано, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, запобігання ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, може бути забезпечено за рахунок альтернативного запобіжного заходу.
Водночас, застосування найсуворішого запобіжного заходу виключно на підставі тяжкості вчиненого злочину суперечитиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою до застосування на підставі ч.5 ст.9 КПК України.
В силу ч.5 ст.17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Отже, слідчому судді не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а також недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000561, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово залишати місце проживання, а саме буд. АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок прибувати до слідчого Покровського ВП за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на Нікопольське РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Копію ухвали для виконання направити до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю - прокурору Нікопольської окружної прокуратури.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1