ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1233/22 Справа № 185/3304/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, не одруженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2022 року про продовження строку тримання під вартою його підзахисного ОСОБА_7 та обрати останньому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що оскаржувана ухвала суду є необгрунтованою та незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження внаслідок неповноти судового розгляду.
Зазначає, що судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 фактично зареєстрований у шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце роботи та реєстрації. Вказує, що його підзахисний систематично приходив до Павлоградського РВП, що свідчить про відсутність у нього наміру ухилятися від слідства, при цьому прокурором не було наведено ризику стосовно переховування ОСОБА_7 з підстав різного місця реального проживання та реєстрації.
Також зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, зокрема не враховані дані обґрунтування сторони захисту.

Оскаржуваної ухвалою суду від 18 березня 2022 року зокрема задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ним прийнято до уваги бажання обвинуваченого вступити до лав Збройних сил України, проте враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, можливість переховування від суду через різницю у місці проживання та реєстрації, та той факт, що на даний час неможливо закінчити судовий розгляд кримінального провадження.

Особи, що беруть участь у справі, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх участю не заявляли, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне за правилами ч. 4 ст. 422-1 КПК України розглянути апеляційну скаргу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотримання вимог кримінального процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав прийнятого рішення.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження виключного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , вчинив тяжкий злочин, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, а також фактичне місце проживання цього обвинуваченого відрізняється від зареєстрованого.

При цьому прийнято до уваги, що деякі із раніше заявлених ризиків зменшилися, втім враховано, що ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у вчиненні разом зі спільником ОСОБА_8 зухвалого корисливого злочину та, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, щодо останнього існує вагомий ризик з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З огляду на наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, суд першої інстанції прийшов до грунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , з яким колегія суддів погоджується.

Так, колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом свідчать, що запобігти доведеному ризику можливо тільки шляхом обрання цьому обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
При цьому також враховується, що ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, офіційно не працевлаштований та легального джерела доходу не має, не одружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Докази зворотного стороною захисту не надані, а доводи апеляційної скарги у сукупності не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки являють собою особисті упереджені міркування та оціночні судження апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на користь його підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

З огляду на викладені обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3