Справа № 161/7349/22 Провадження № 11-сс/802/197/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та змінений запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 13 серпня 2022 року включно, із покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликами; не відлучатися з м. Луцька без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Конюхи Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.3 ст.332 КК України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує рішення слідчого судді у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких злочинів. Вважає, що слідчим суддею не надано належної юридичної оцінки ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним стороною обвинувачення, зокрема, можливостям підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у даному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тому просить скасувати ухвалу слідчого судді і задовольнити його клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 ..
Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі і просив продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підозрюваного та його захисника, які заперечили апеляцію прокурора, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду апеляційної інстанції, при розгляді клопотання слідчим суддею вказані вимоги закону дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СУ ГУНП у Волинській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.3 ст.332 КК України.
05.05.2022 ОСОБА_7 був повідомлений про нову підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
На думку апеляційного суду, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в достатній мірі встановлено підстави для зміни ОСОБА_7 запобіжного із домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Тільки те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких злочинів, не дає підстав для застосування до першого такого запобіжного заходу, як домашній арешт.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину і хворіє.
Крім того, з моменту внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей № 0000047 від 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_7 жодним чином не перешкоджав досудовому розслідуванню.
Також з часу оголошення ОСОБА_7 про підозру 15.04.2022 та зміну оголошеної підозри 05.05.2022 не встановлено жодного факту порушення ним своїх процесуальних обов`язків.
Будь-яких доказів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного за час досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду також не представлено.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 не допускав порушення своїх процесуальних обов`язків.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у даному випадку прокурором хоч і доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, проте зазначені у клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку ОСОБА_7 неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

Положення ст.179 КПК України регламентують, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Оскільки протягом апеляційного розгляду провадження не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Такий запобіжний захід, на думку суду апеляційної інстанції, здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді за викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку суду апеляційної інстанції, відповідає нормам кримінального процесуального законодавства та позиції Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді