29.06.2022 Провадження по справі № 1-кп/940/45/22
Справа № 940/27/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0003148 від 18.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Денихівка Тетіївського району Київської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні неповнолітні діти не перебувають, раніше судимого вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2018 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2020 року звільнено умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 8 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Тетіївського районного суду Киїської області від 06.04.2016 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2018 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2020 року звiльнено умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 мiсяцi 8 днів позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 16.12.2021 року у вечірню пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в с. Денихівка Білоцерківського району Київської області ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив повз неогороджене домоволодіння, що належить ОСОБА_9 і розташоване по АДРЕСА_3 , та побачив на території цього домоволодіння транспортний засіб, а саме моторолер марки Thunder Defiant чорного кольору, без реєстраційного номерного знаку, об`ємом двигуна 49,5 сантиметрів кубічних, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та яким постійно користувалася ОСОБА_6 .
У подальшому в ОСОБА_4 виник умисел на повторне незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом для здійснення на ньому поїздки, реалізуючи який, він, шляхом вільного доступу, зайшов на вказане неогороджене домоволодіння, де всупереч волі законного користувача транспортного засобу марки Thunder Defiant ОСОБА_6 , за допомогою кнопки запалення запустив двигун та розпочав рух транспортним засобом - моторолером марки Thunder Defiant у напрямку с. Стадниця Білоцерківського району Київської області.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 16.12.2021 року зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , де взяв моторолер та почав їхати у напрямку с. Стадниця Білоцерківського району.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтвердила покази обвинуваченого. Вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому покладала на розсуд суду.

Прокурор підтримала висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням статті 75 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, знайшла своє підтвердження.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є тяжким, особу винного, який раніше судимий вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 10.01.2018 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2020 року звільнено умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 місяці 8 днів позбавлення волі.

Відповідно до характеристики, наданої 22.12.2021 року № 416 виконавчим комітетом Тетіївської міської ради с. Денихівка, ОСОБА_4 за період проживання в с. Денихівка зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями.

Відповідно до характеристики, наданої 23.12.2021 року ПСП «Денихівка», ОСОБА_4 працює в приватному сільськогосподарському підприємстві «Денихівка» з 19.11.2021 року робітником. За період роботи на підприємстві показав себе як дисциплінований працівник.

Відповідно до довідок, наданих КНП «Тетіївська центральна лікарня», ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Як пом`якшуючу вину ОСОБА_4 обставину, суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро кається у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Суд враховує також матеріали складеної досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених санкцією статті, пов`язане з позбавленням волі.
Під час судового розгляду судом не встановлено підстав для застосування ст. 75 КК України.
Вирішуючи питання щодо додаткового покарання, яке передбачено у санкції ч. 2 ст.289 КК України, у виді конфіскації майна або без такої, суд вважає, що оскільки матеріли, які надані прокурором не містять відомостей про майно, яке належить обвинуваченому і яке може бути піддано конфіскації, а суд самостійно не вправі відшукувати таке майно, відповідно конфіскація як додатковий вид покарання у даному випадку не буде мати свого розумного застосування, а буде надмірним тягарем для обвинуваченого.
V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Підстав обирати запобіжний захід ОСОБА_4 суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

ОСОБА_4 строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази: моторолер марки Thunder Defiant, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у її користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_11