Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року Справа № 608/511/22
Номер провадження1-кс/608/239/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

т.в.о. заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання (в порядку ст. 303 КПК України), -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2022 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся в порядку п. 1 ч. 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України в суд з вищезазначеною скаргою.

В обґрунтування цієї скарги зазначив, що слідчим відділом Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 18.03.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 28 березня 2022 року слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області виніс ухвалу, якою клопотання прокурора було задоволено частково, накладено арешт на автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . В частині надання дозволу зберігати вказаний автомобіль на території спецмайданчика для затриманих транспортних засобів суд відмовив.

18 квітня 2022 року тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні за № 0000067 від 18.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Вважають рішення слідчого неправомірним та таким, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України з огляду на наступне. Відсутність в ухвалі слідчого судді вказівки на заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном, як це прямо передбачено п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК, означає, що арешт, накладений слідчим суддею без конкретизації передбачених заборон і обмежень, має тлумачитися виключно як такий, що накладає найменший обсяг обмежень права власності - заборону відчуження майна. В ухвалі слідчого судді від 28 березня 2022 року відсутня вказівка на те, що цей арешт передбачає заборону розпоряджатися та/або користуватися відповідним майном (вказаною ухвалою накладено арешт на майно, але не конкретизовано, які заборони цей арешт включає). Отже, у зв`язку із тим, що слідчий суддя не надав дозволу зберігати автомобіль на території спецмайданчика для затриманих транспортних засобів, а також не вирішив обмежити користуватись майном, що арештоване, випливає висновок, що законних підстав утримувати транспортний засіб у слідчого відділку в рамках вказаного провадження немає. Тому з метою недопущення порушення права власності вимагають негайно повернути ОСОБА_5 автомобіль для відповідального зберігання та скасувати постанову від 18.04.2022 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні за №0000067, винесену тимчасово виконуючим обов`язків заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , та в судовому засіданні підтримує вимоги скарги і просить її задовольнити, т.в.о. заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , який скаргу заперечує та просить в її задоволенні відмовити, дослідивши надані матеріали, не знаходить правових підстав задовольнити скаргу з наступних мотивів.

Так, предметом оскарження в даній справі є постанова тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 від 18 квітня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні за № 0000067 від 18.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вищезазначену постанову від 18 квітня 2022 року та повернути ОСОБА_5 автомобіль марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для відповідального зберігання.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.
Так, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Такий перелік питань, які можуть бути оскаржені на стадії досудового слідства, є вичерпний і розширеному тлумаченню він не підлягає і вищенаведений перелік не передбачає оскарження постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про повернення арештованого майна для відповідального зберігання.
Отже, діючим процесуальним законодавством обмежено як коло рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а також і коло осіб, які мають право подати такі скарги.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Цією правовою нормою визначено не тільки порядок розгляду на досудовому розслідуванні відповідних клопотань, а також і коло осіб, які вправі звертатися з такими клопотаннями. ОСОБА_5 до таких осіб не відноситься, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України не є особою, яка має право подавати скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу.
При цьому слід звернути увагу на відмінність такого питання з питанням неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України (про такі підстави під час судового розгляду скарги посилався адвокат ОСОБА_7 ), оскільки після накладення арешту майно втрачає статус тимчасово вилученого, а тому з цих підстав воно не може бути повернуто для відповідального зберігання.
Разом з тим слідчий суддя зазначає, що право особи на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора спрямовано насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод". Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У ч. 6 ст. 9 КПК України зазначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Згідно із положеннями пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження мають відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Частиною 2 статті 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Отже, вказаною правовою нормою визначено порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, до яких може бути віднесено і питання про повернення на відповідальне зберігання транспортного засобу.
Крім того, питання про повернення на відповідальне зберігання транспортного засобу може бути розглянуто в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України, в рамках розгляду клопотання про часткове скасування арешту майна, за наявності для цього відповідних підстав, передбачених цією правовою нормою.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
З врахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 169, 220, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови від 18 квітня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000067, винесену тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , та повернення ОСОБА_5 автомобіля марки FIAT DOBLO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для відповідального зберігання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений 26 квітня 2021 року о 17-й годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1