Справа №:755/2281/19
Провадження №: 1-кп/755/538/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально в складі трьох суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку та питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Між тим, до закінчення вказаного строку закінчити судовий розгляд неможливо з об`єктивних причин, а тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, судом поставлено на обговорення учасників судового розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, наголосив, що він ухилявся від суду та був оголошений в розшук, також схильний до систематичного вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно нього з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки, а саме просив передати його на поруки ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 підтвердив намір взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши про те, що йому було роз`яснено обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження строку тримання під вартою та підтримав клопотання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за який законом передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Крім того, обвинуваченому даним складом суду вже змінювався запобіжний захід на домашній арешт, однак ОСОБА_5 ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а після затримання йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також в період перебування у розшуку ОСОБА_5 вчинив новий злочин, обвинувальний акт відносно якого направлено до Дніпровського районного суду м. Києва. Крім того, з Подільського районного суду м. Києва надійшов лист про те, що в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Щодо клопотання обвинуваченого про необхідність зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки, то вказане клопотання не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 180 КПК України, кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суду вважає, що учасниками судового розгляду не було надано жодних доказів того, що поручитель, з огляду на особу обвинуваченого, зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 КПК України, та зможе забезпечити його явку в судове засідання. Крім того, обвинувачений аргументував необхідність зміни йому запобіжного заходу тим, що бажає бути мобілізованим до Збройних сил України, водночас у суду відсутні відомості про наявність військового досвіду в обвинуваченого ОСОБА_5 та можливості бути мобілізованим за станом здоров`я. Зокрема, у зв`язку з тим, що сам обвинувачений ставив питання про призначення судово-психіатричної експертизи у зв`язку з його неадекватною поведінкою внаслідок систематичного вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв, і така експертиза була призначена судом.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, будь-яких дійсних гарантій явки до суду обвинуваченого, зважаючи на його попереднє ставлення до явки в судове засідання, стороною захисту не надано, крім того, наявні ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 14 серпня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1.

2.