Справа № 953/4477/22
н/п 1-кс/953/3128/22
"30" серпня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
встановив :
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Клопотання погоджено із прокурором.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Захисник та підозрювана проти задоволення клопотання заперечували.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
29.08.2022, на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, слідчим СВ Управління проведено обшук автомобіля, власницею якого є ОСОБА_6 , а саме у автомобілі «Mitsubishi Grandis», д.н.з « НОМЕР_1 », за результатом чого було виявлено та вилучено:
1) Мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі темно-синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картками операторів мобільного зв`язку з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з наявними сколами на склі;
2) Мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі сірого кольору(хамелеон), IMEI 1: НОМЕР_6 , на склі наявний скол. На вказаному телефоні наявний логічний засіб захисту - пароль.;
29.08.2022р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.
Згідно повідомленої підозри ОСОБА_6 , в період часу з 27.02.2022 по 06.08.2022, в умовах воєнного стану, діючи за попередньою змовою групою осіб здійснювала умисні протиправні дії, що виразились у зборі та передачі інформації з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Телеграм» про наявність, пересування сил та засобів ЗСУ на території Харківського регіону представникам іноземної держави РФ, з метою проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилчене 29.08.2022, в ході проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Grandis», д.н.з « НОМЕР_1 », власницею якого є ОСОБА_6 , а саме:
Мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі темно-синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картками операторів мобільного зв`язку з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з наявними сколами на склі;
Мобільний телефон марки «Samsung» в чохлі сірого кольору(хамелеон), IMEI 1: НОМЕР_6 , на склі наявний скол (на вказаному телефоні наявний логічний засіб захисту - пароль).
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову слідчого відділ УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1