Справа № 346/1097/22
Провадження № 1-кп/346/431/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 08 січня 2022 року про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило смерть малолітньої потерпілої.

Даний злочин скоєно за наступних обставин.

Так 07 січня 2022 року близько 18 год 50 хв в темну пору доби обвинувачений керуючи автомобілем марки «Toyota RaV4» д.н.з. « НОМЕР_1 », на автодорозі Р-24 «Татарів-Кам`янець-Подільський» рухався зі сторони м. Городенка у напрямку м. Коломия, перевозячи на передньому сидінні пасажира ОСОБА_6 та на правому задньому сидінні ОСОБА_5 , яка тримала на руках малолітню дочку ОСОБА_7 . Наблизившись до нерегульованого перехрестя із автодорогою Н-10 Стрий-Чернівці та вул. Косачівська у м. Коломия, обвинувачений рухаючись зі швидкістю 60 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги.

На вказаному перехресті обвинувачений не маючи переваги в русі проігнорував вимоги встановлених дорожніх знаків пріоритету перед виїздом на перехрестя не зупинився, щоб надати дорогу транспортним засобам, що рухалися по головній дорозі, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його та рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Peugeot Expert д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_8 , що рухався по головній дорозі.

Своїми діями обвинувачений порушив Правила Дорожнього руху України, а саме: п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1, який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.4, який визначає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год; п. 16.3, що зобов"язує водія у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів; п. 16.11, який також зобов"язує водія, що рухається по другорядній дорозі, на перехресті нерівнозначних доріг дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; п. 31.4, що забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 34.4.5 г) на одну вісь транспортного засобу було встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів та конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

У результаті порушення Фірманюком вказаних Правил дорожнього руху трапилася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки «Toyota RaV4» малолітня ОСОБА_7 померла на місці події від набряку-набухання речовини головного мозку внаслідок закритої черпно-мозкової травми із комплексами ушкоджень м`яких тканин голови у вигляді саден та крововиливів, осколкового та лінійних переломів кісток склепіння черепа, крововиливів під м`які бокові оболонки та речовину головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину в повному обсязі, погодився зі всіма кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення за обставин, викладеними у обвинувальному акті. Зазначив, що злочин скоїв внаслідок втоми та неуважності.
Просить врахувати його щире каяття, просьбу потерпілої суворо не карати, відсутність постійного місця роботи та регулярного заробітку, а тому не обирати суворе покарання і не позбавляти права керування транспортними засобами, що дасть йому змогу здійснювати певні вантажні перевезення і утримувати сім"ю та відшкодовувати заподіяну внаслідок даної пригоди майнову шкоду
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої особи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить - щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, позитивну характеристику по місцю проживання, просьбу потерпілої суворо не карати, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, а тому вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

З цих же підстав та наявності у користуванні обвинуваченого вантажного транспортного засобу, що дає йому змогу здійснювати послуги із перевезення та матеріально утримувати сім"ю і погашати заподіяну майнову шкоду, суд не рахує доцільним застосовуватти до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами.

Витрати за проведення експертиз стягнути з винуватої особи.
Речовими доказами розпорядитися у відповідності до ст. 100 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком - один рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 8 066,14 грн витрат на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.
Після набрання вироком законної сили :

- скасувати арешт на автомобіль «Toyota RaV4» д.н.з. « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 та повернути його у користування ОСОБА_6

автомобіль марки «Peugeot Expert» д.н.з. « НОМЕР_2 », який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити йому у користуванні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, обвинуваченим з часу отримання копії вироку, іншими учасниками з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1