КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3301/22
Провадження № 1-кп/552/321/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року Київський районний суд м.Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачена може здійснювати психологічний та фізичний вплив на свідків, які викривають її у вчинені злочину, може ухилятися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти заявленого клопотання прокурора просили відмовити в його задоволенні, у зв`язку з тим, що прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України, що є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків, враховуючи наявність тяжкої хвороби у обвинуваченої, що потребує постійного нагляду лікарів. А також слід врахувати, що обвинувачена здійснює нагляд за своєю матір`ю, яка має похилий вік.

Заслухавши прокурора, з`ясувавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання за більш тяжкий злочин, до 12-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що обвинувачена може здійснювати психологічний та фізичний вплив на свідків, які викривають її у вчинені злочину, переховуватись від суду. ОСОБА_3 не працює, не має постійного джерела існування, тобто може продовжити злочинну діяльність, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7,8,9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої до шістдесяти днів до 05 грудня 2022 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесяти діб до 05 грудня 2022 року.
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор (№27)».
Строк дії ухвали встановити до 05 грудня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1