Справа № 149/399/21
Провадження №11-кп/801/254/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7
та її захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2020 за №0000100 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває апеляційна скарга прокурора, яка приймала участь в суді першої інстанції у розгляді кримінального провадження за №0000100, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2020 ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_6 надійшло до суду клопотання про продовження у даному кримінальному проваджені запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченій ОСОБА_7 покидати житло в період часу з 21:00 до 07:00 години до закінчення апеляційного розгляду вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2021 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.125, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що строк тримання під вартою застосований відносно обвинуваченої закінчується 10.04.2022 року, а тому, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченої, те, що на сьогоднішній день ризики, які являлись підставою для застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу не зменшились, свідчить, що інші запобіжні заходи, визначені пунктами 1-3 ч.1 ст.176 КПК України не забезпечать належної поведінки останньої під час розгляду даного кримінального провадження апеляційним судом. Продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволенні.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та продовження останній вказаного в ньому запобіжного заходу. Також обвинувачена просила суд при вирішенні питання щодо продовження їй застосованого запобіжного заходу з покладенням на неї відповідних обов`язків вказати нову адресу, де вона має намір в подальшому проживати, а саме АДРЕСА_1 .
Заслухавши думку прокурора, захисника та самої обвинуваченої, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка обвинувачується/підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Положенням ч.3 ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження домашнього арешту обвинуваченому до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому строку домашнього арешту, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Встановлено, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.12.2021 року перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (по епізоду заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 ) на ч. 2 ст. 125 КК України та визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Хмільницького міськрайонного суду від 01.10.2020 та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_7 вирішено відраховувати з дня її затримання на виконання цього вироку суду.
Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів, тобто до 11.02.2022.
Заборонено ОСОБА_7 цілодобово залишати житло за місцем реєстрації та постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 року клопотання прокурора задоволено частково, застосовано до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло в період часу з 21:00 до 07:00 години до 10.04.2022 року.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, де відповідно до ст.12 КК України одне з яких (ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України) віднесено до особливо тяжких злочинів.
У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Враховуючи те, що завершити розгляд поданої прокурором апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції до спливу застосованого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.02.2022 року запобіжного заходу є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби не зменшилися, а також зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, позбавлена батьківських прав щодо своїх неповнолітніх дітей, відсутність міцних соціальних зв`язків, тяжкість одного із кримінальних правопорушень в скоєнні якого вона обвинувачуються, за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, введення на території України воєнного стану, у зв`язку із чим остання може переховуватися від суду та вживати заходів по неконтрольованого перетину кордону України з метою уникнення від кримінальної відповідальності, на думку суду апеляційної інстанції,більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків.
Також матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_7 під домашнім арештом в нічний час доби та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Продовжуючи запобіжний захід, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд.

За таких обставин апеляційний вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в певний період доби слід продовжити до закінчення апеляційного розгляду.
Запобіжний захід відповідає зазначеним у ст.177 КПК України меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також передбаченим ст.178 КПК України обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.197, 331, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу - задоволити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тараски Хмільницького району Вінницької області, українки, громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді домашнього арешту до закінчення апеляційного перегляду вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року.
Заборонити ОСОБА_7 залишати житло по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години по 07:00 годину.
Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Обов`язок по виконанню запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби обвинуваченій ОСОБА_7 покласти на Хмільницький РВП ГУНП у Вінницькій області.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_7 вимоги ч.5 ст.181 КПК України, відповідно до яких працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4