Справа № 461/3745/22
Провадження № 1-в/461/110/22
У Х В А Л А
30.09.2022 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
засудженого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком суду строку перебування в установі попереднього ув`язнення, -
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування до строку відбутого покарання за вироком суду строку перебування в установі попереднього ув`язнення
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.
Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_4 . Просив задоволити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви. Просив відмовити у задоволенні такої заяви.
Заслухавши пояснення засудженого, захисника та прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суддя приходить до висновку, що заява є не обґрунтована та в такій слід відмовити з таких мотивів.
Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання:
- за п.4 ч.2 ст.115 КК України п`ятнадцять років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.129 КК України шість місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання п`ятнадцять років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 16 квітня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено рахувати відповідно до протоколу про затримання з 16 квітня 2017 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 19.07.2018 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2017 року залишено без змін.
Постановою колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.11.2019 року вирок Сихівського районного суду м. Львова від 7 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 липня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишити без зміни, а касаційні скарги захисника та засудженого без задоволення.
Статтею 63 Кримінального кодексу України визначено, що покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст.539 КПК України, клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Судом встановлено, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.4 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.129 КК України. З урахуванням ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді п`ятнадцять років позбавлення волі та на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838- VІІІ від 26.11.2015) у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.04.2017 до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 19.07.2018 року.
ОСОБА_4 затримано 16.04.2017 та з 23.08.2018 року він відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)».
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, у ч.5 ст.72 КК України внесено зміни, у відповідності до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень вказаного Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст.1 Закону України від 30 червня 1993 року «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові №663/537/17 від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ.
Зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.
При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
При цьому положення пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.
Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, зважаючи зокрема на наступне.
Засуджений ОСОБА_4 просить у строк покарання зарахувати йому перебування в ДУ «Львівська установа відбування покарань №19» у зв`язку з участю у судовому розгляді нового кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 23.05.2019 року по 06.12.2019 року; з 20.12.2019 року по 22.12.2020 року; з 18.02.2021 року по 03.06.2021 року; з 08.07.2021 року по 17.12.2021 року; з 23.12.2021 року по 19.05.2022 року; з 02.06.2022 року по 23.06.2022 року. При цьому, строк, який просить зарахувати засуджений, не підпадає під дію ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015, оскільки заходи попереднього ув`язнення щодо нього припинились застосовуватись з набранням законної сили вироком Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2017 року - 19 липня 2018 року.
Таким чином доводи ОСОБА_4 не знаходять свого підтвердження, оскільки інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 не було. Всі зазначені ним в клопотанні періоди стосувались вирішення питань, пов`язаних з вироком Сихівського районного суду м.Львова 07.12.2017 року, яким він був засуджений.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення цього клопотання.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», суд, -
УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування до строку відбутого покарання за вироком суду строку перебування в установі попереднього ув`язнення
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1