Справа № 405/1647/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , в порядку підготовки справи до судового розгляду, розглянувши заяву захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від покарання по хворобі,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою в порядку ч.2 ст. 84 КК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_3 знаходиться з 23.11.2021 на диспансерному обліку в кабінеті «Довіра» з приводу ВІЛ - інфікування. Рівень СД-4 від 25.11.21р. -22 клітини. Діагноз СНІД - IV стадії. Розпочав APT 23.12.2021р. по схемі ТДF/ ЗТС/ДТG, що підтверджено листом Бердянського протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально - діагностичний центр» Запорізької обласної ради №13 від 14.02.2022. Діагноз СНІД - IV стадії - це захворювання, яке віднесено до Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, зазначеного у додатку 13 Наказу Міністерства юстиції України та МОЗ «Про затвердження порядку організації медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» №1348/5/572 від 15.08.2014 (II. Інфекція вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ/СНІД).

Статтею 84 КК України передбачено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України18.01.2000 №3/6 (далі Перелік захворювань).

Відповідно до ч.5 ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

В наданій захисником ОСОБА_2 заяві з додатками відсутній висновок спеціальної лікарської комісії, крім того вона надіслана захисником засудженого, а не начальником органу або установи виконання покарань.

За таких обставин вважаю, що заява захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із хворобою підлягає поверненню.

Керуючись ст. 84 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення його від покарання по хворобі повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4