Провадження № 1-кс/947/9085/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000501 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 354 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000501 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 354 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, вчинив організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України на виїзд, з метою особистого збагачення за попередньою змовою групою осіб з громадянином ОСОБА_6 та іншими на теперішній час не встановленими особами, в ході спілкування особисто та засобами мобільного зв`язку повідомив громадянину ОСОБА_7 про спосіб незаконного поправлення ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом надання завідомо недостовірного документа шляхом незаконного перетину одного з пунктів пропусків в Одеській області, за умови передачі для ОСОБА_5 та інших невстановлених наразі осіб грошових коштів у сумі 6500 доларів США, який має особисто та через спільників здійснити виготовлення завідомо недостовірного документа, який надав би можливість ОСОБА_7 перетнути державний кордон України в одному з пунктів пропуску, шляхом виконання вказівок та використання наданого ОСОБА_5 документу, 07.09.2022 діючи з тих же корисливих мотивів спрямованих на незаконне збагачення ОСОБА_5 особисто отримав від ОСОБА_8 першу частину грошових коштів у сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США (що відповідно до даних НБУ станом на 07.09.2022 складало 91 400 гривень) після чого ОСОБА_5 попередньо проінструктувавши громадянина ОСОБА_7 про порядок строки та умови перетину державного кордону України, роз`яснив, що останній має звернутися до одного з лікарських закладів за вказівкою ОСОБА_5 та отримати там довідку про стану незадовільний стан здоров`я, яку в подальшому ОСОБА_7 має використовувати в ході переправлення через державний кодон України в одному з пунктів пропуску через державний кордон України, який зазначить ОСОБА_5 . В подальшому, 13.09.2022 приблизно об 14 год. 20 хв., перебуваючи в салоні автомобіля марки «Skoda» марки «Rapid», чорного кольору, з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », що перебуває в його власності та користування, на місці для паркування автомобілів ресторану швидкого харчування McDonald's за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо особисто та засобами мобільного зв`язку повідомивши ОСОБА_7 , що з метою подальшого переправлення через державний кордон України, має звернутися до лікаря Комунальної некомерційної установи міської клінічної лікарня №10 Одеської міської ради та повідомити лікарю про наявні в нього захворювання коліна та отримати відповідну довідку про наявність начебто захворювання, при особистій зустріч із громадянином ОСОБА_7 , діючи з тих же мотивів та за попередньою змовою групою осіб, з метою конспірації своїх протиправних дій повідомивши ОСОБА_7 , що усі інструкції він отримає згодом вже після передачі другої частини неправомірної вигоди після чого отримав особисто від ОСОБА_7 другу частину обумовленої суми грошових коштів у сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США що відповідно до даних НБУ станом на 13.09.2022 складало 146 240 гривень) за протиправне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинені за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів. 13 вересня 2022 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 13.09.2022 року, у період часу з 14 год 25 хв. по 16 год. 25 хв. проведено невідкладний обшук у службовому приміщенні (кабінеті б/н) КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, 61, в ході якого виявлено та вилучено: журнал реєстрації амбулаторних хворих МОЗ КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР; консультативний висновок №6276 «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; аркуші паперу: консультативні висновки №б/н «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2022; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.09.2022; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.09.2022; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.09.2022; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 13.09.2022; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 13.09.2022; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.09.2022; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.09.2022; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 від 13.09.2022; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 від 13.09.2022; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 від 13.09.2022; пошкоджений аркуш паперу з печатками КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР консультативного висновка «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_20 ; аркуш паперу «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_21 ; 4 аркуші паперу білого кольору з відтисками печатки КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР; мобільний телефон марки iPhone 13 чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 ; флешнакопичувач чорного кольору Good Ram 16 gb; блокнот «Gedeon Richar» синього кольору з чорновими записами ОСОБА_22 ; 9 аркушів паперу білого кольору з чорновими записами ОСОБА_22 ; печатка синього кольору «Лікар ОСОБА_22 »; моноблок «Artline Business 10, AL215685 s/n 640F238FHDIBA51019BTA285» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм. За результатами проведення огляду вищезазначених речей і документів, встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, слідчим винесено постанову про визнання речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою проведення ряду судових експертиз, та оглядів з залученням спеціалістів.
Слідчий зазначає у клопотанні, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий в обґрунтування клопотання зазначає, що постановою слідчого від 13.09.2022 вилучене майно визнано речовими доками по даному кримінальному провадженню.
В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається матеріалів клопотання, слідчий посилається на те, що вилучене майно визнано речовими доками по даному кримінальному провадженню, згідно ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, оскільки виявлене під час вищевказаного обшуку майно є доказом злочину. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення слідчих дій.

Однак, ні в клопотанні, ні в доданих до клопотання матеріалах, слідчим жодним чином не обґрунтовується можливість досягнення завдань застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження та жодним чином не доведено необхідності накладення арешту на: журнал реєстрації амбулаторних хворих МОЗ КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР; консультативний висновок №6276 «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; аркуші паперу: консультативні висновки №б/н «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.09.2022; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.09.2022; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.09.2022; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.09.2022; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 13.09.2022; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 13.09.2022; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.09.2022; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.09.2022; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 від 13.09.2022; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 від 13.09.2022; ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 від 13.09.2022; пошкоджений аркуш паперу з печатками КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР консультативного висновка «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_20 ; аркуш паперу «Обстеження стану здоров`я» ОСОБА_21 ; 4 аркуші паперу білого кольору з відтисками печатки КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР; мобільний телефон марки iPhone 13 чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 ; флешнакопичувач чорного кольору Good Ram 16 gb; блокнот «Gedeon Richar» синього кольору з чорновими записами ОСОБА_22 ; 9 аркушів паперу білого кольору з чорновими записами ОСОБА_22 ; печатка синього кольору «Лікар ОСОБА_22 »; моноблок «Artline Business 10, AL215685 s/n 640F238FHDIBA51019BTA285» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм.
Так, сам по собі факт визнання вилучених речей та документів речовими доказами, не доводить тих обставин, що зазначені речі та документи повністю відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, як доказ у кримінальному провадженні, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, у цьому конкретному випадку слідчим не зазначено в клопотанні про накладення арешту на вилучене майно належність цього майна, хто є власником вищезазначених речей та у кого в користуванні вони перебували.

Однак, слідчим не дотримано вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору, який погоджував таке клопотання, для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000501 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 354 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1