Справа № 203/299/21
Провадження № 1-кп/202/82/2022
УХВАЛА

14 липня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000014 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.3 ст.146 КК України.
24 червня 2021 року ОСОБА_11 заявила клопотання про скасування арешту з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000014. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, в рамках кримінального провадження №0000014, було накладено арешт на належний заявнику будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт на вищезазначене домоволодіння накладався як на речовий доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення та запобігання можливості його відчуження. Разом із цим заявник вважає, що вищезазначене домоволодіння не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки об`єктом кримінального правопорушення у вищезазначеному кримінальному провадженні є об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, який не є тотожнім об`єкту нерухомості, на який було накладено арешт. В обґрунтування своєї позиції заявник зазначає, що нею було придбано об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після придбання вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва, заявницею, у встановленому законом порядку, було отримано у власність земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому, об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, був знесений та перестав існувати. Далі, в установленому законом порядку, на вищезазначеній земельній ділянці, заявницею був побудований та оформлений новий об`єкт нерухомості - житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 240,9 кв.м. Заявник зазначає, що право власності на вищезазначений об`єкт нерухомості виникло у неї у визначений законом спосіб для реєстрації новоствореного нерухомого майна. Таким чином вважати об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки та новозбудований житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 240,9 кв.м., одним і тим же об`єктом нерухомого майна не можливо. При цьому, відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті, предметом розгляду зазначеного кримінального провадження, в частині незаконного відчуження об`єкту незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, є факт вибуття із володіння власника, внаслідок умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . В рамках вищезазначеного кримінального правопорушення, заявниця була допитана лише в якості свідка. Вважає, що арешт, накладений на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_11 , позбавляє її права користування своїм майном, що не відповідає загальним засадам кримінального провадження. На даний час спір про вищезазначений об`єкт нерухомості вирішується в порядку цивільного судочинства, у зв`язку із чим накладення арешту в рамках кримінального провадження є безпідставним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_11 ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , добросовісним набувачем якого є ОСОБА_11 не відповідає критеріям речового доказу, встановленого ст.98 КПК України. Також зазначив, що оформлення права власності, з боку ОСОБА_11 , було здійснено згідно вимог законодавства.

Прокурор у судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначивши, що арешт на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 накладався як на речовий доказ. При цьому відповідно до ч.4 ст.174 КПК України питання про скасування арешту з речових доказів вирішується судом під час ухвалення вироку. Таким чином клопотання про скасування арешту із є передчасним і задоволенню не підлягає.

Представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 вирішення клопотання поклала на розсуд суду.

Обвинувачені та їх захисники підтримали позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000014, накладено арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт на вищезазначене домоволодіння накладався з метою забезпечення речового доказу та можливості його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що згідно обвинувального акта, одним із об`єктів кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000014, був об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року про накладання арешту встановлено, що 19 липня 2019 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, кадастровий номер якої :02:008:0926.

Після придбання вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва, заявницею, у встановленому законом порядку, було отримано у власність земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому, об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки був знесений, що підтверджується актом від 01 листопада 2019 року інженером з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна ОСОБА_14 , згідно якого було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення інвентаризації встановлено, що об`єкт незавершеного будівництва, який належить ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу від 19 липня 2019 року, а саме незавершений житловий будинок літ. Б-1. Сарай літ. В, вбиральня літ. Д, гараж літ Ж, огорожа № 5, знесені.
Далі, в установленому законом порядку, на вищезазначеній земельній ділянці, заявницею був побудований та оформлений новий об`єкт нерухомості - житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 240,9 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_11 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП51, виданої Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради.
Таким чином, після знесення об`єкту незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,об`єкт кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000014, перестав існувати, а побудований на цій земельній ділянці новий будинок, не є тотожнім, у зв`язку із чим не відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд, відповідно до вимог ст.ст.94,132,173 КПК України повинен враховувати у тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням в тому числі власника майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що судом встановлено не відповідність речового доказу у вигляді будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в рамках кримінального провадження№0000014.

Вирішуючи питання про скасування арешту, суд також враховує те, що відповідно до обвинувального акта, заявниця є добросовісним набувачем, у зв`язку із чим факт незаконного відчуження об`єкту незавершеного будівництва, готовністю 74 відсотки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не може породжувати для неї правових наслідків, проте є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням з винних осіб, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №645/4220/16-ц.
Позиція прокурора про неможливість розгляду клопотання про скасування арешту майна є хибною, оскільки ч.4 ст.174 КПК України передбачає вирішення питання про скасування арешту майна судом одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд при відсутності клопотань про скасування арешту або у відмові у задоволенні таких клопотань, поданих під час судового розгляду. При цьому ч.1 ст.174 КПК України передбачає право володільця речі подати таке клопотання під час судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000014 задовольнити.

Скасувати арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в рамках кримінального провадження№0000014.

Повний текст ухвали буде оголошений о 09 год. 30 хв.18 липня 2022 року

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1