ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2021 року за №000650 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.05.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 02.02.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 06.12.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.12.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 12.12.2019 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

встановив:
31.07.2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи в нічний час у приміщенні охорони автомобільної парковки, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Басейна, 6, побачив сумку охоронця вказаної парковки.

В цей час, у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме сумки охоронця парковки.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 31.07.2021 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 03 годину 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні охорони автомобільної парковки, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Басейна, 6, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого, умисно, повторно та з корисливих мотивів, таємно викрав належну ОСОБА_6 чоловічу сумку, вартістю 800 гривень, в якій знаходились належні потерпілому документи, а саме: паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_6 ; пенсійне посвідчення видане ОСОБА_6 ; картка платника податків та посвідчення про взяття на облік КУ «Обласний центр обліку бездомних громадян», видані потерпілому, які вартості також не мають.

Таємно викравши майно ОСОБА_6 вартістю 800 гривень, ОСОБА_5 покинув місце вчинення на власний розсуд, тим самим спричинив останньому матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_6 , який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, надав до суду заяву в якій просив провести судовий провадження без його участі, зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, а також документів та доказів щодо процесуальних витрат і заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав суду показання, що дійсно 31.07.2021 року в період часу з 02 години 00 хвилин по 03 годину 00 хвилин, він перебуваючи у приміщенні охорони автомобільної парковки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що ніхто його не бачить, з метою особистого збагачення, викрав належну ОСОБА_6 чоловічу сумку, в якій знаходились належні потерпілому документи. Побачивши, що грошей в сумці не має, повернувся та повернув сумку потерпілому.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, який у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , дані щодо перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра відсутні, раніше судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, повернення викраденого майна, дані про особу винного, який є інвалідом ІІІ групи, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу і в родині виховується п`ятеро неповнолітніх дітей, які потребують утримання, майновий стан та стан здоров`я обвинуваченого, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійні місце реєстрації та проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.11.2021 року, а саме документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме паспорт громадянина України, два пенсійних посвідчення, картка платника податків, посвідчення про взяття на облік до центру бездомних громадян, слід залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

- документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме паспорт громадянина України, два пенсійних посвідчення, картка платника податків, посвідчення про взяття на облік до центру бездомних громадян, залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

26.07.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/117/22
Номер провадження № 1-кп/ 522/15/22
Головуючий суддя ОСОБА_1