ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5788/18

Номер провадження 1-кп/495/137/2022

06 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001027 від 07 квітня 2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Долинівка Білгород Дністровського району Одеської області, українця, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ст. 186 ч. 2 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_4
законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
07 квітня 2018 року неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 01 годині, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, разом з ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , побачили неповнолітніх ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .
Далі, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, реалізуючи свій раптово виниклий намір на відкрите викрадення чужого майна, вступили в злочину змову, діючи в єдиній групі осіб, поєднаний єдиним умислом, підійшли до неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і почали питати у останніх чи є в них гроші, мобільні телефони, які вони можуть відати на підтримку тюремної колонії.
При цьому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, почали чинити психологічний вплив, який полягав в тому, що вони застосують фізичне насильство над неповнолітнім ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , якщо останні не відадуть їм гроші та мобільні телефони, тим самим придушивши волю неповнолітніх ОСОБА_12 і ОСОБА_13 до будь якого опору.
Далі неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 продовжуючи свої злочині дії підійшов до неповнолітнього ОСОБА_12 та почав обшукувати його кармани, під час чого відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3», вартістю 3700 грн, в якому була встановлена «сім» картка оператора «Київстар», вартістю 15 грн, на рахунку якої грошових коштів не було.
В свою чергу, ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочині дії підійшов до неповнолітнього ОСОБА_13 та почав обшукувати його кармани, під час чого відкрито викрав мобільний телефон марки «IPhone 5S» вартістю 7000 грн., в якому була встановлена «сім» картка оператора «Київстар», вартістю 50 грн, на рахунку якої грошових коштів не було.
Тим самим неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, відкрито викрали майно неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на загальну суму 10765 грн.
Після чого, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження з викраденим майном з місця події зникли та викраденим розпорядились за власним розсудом.
Позиція обвинуваченого
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінального правопорушеня, оскільки воно ніким не заперпечується, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.
Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні.
Не заперечуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно здійснив відкрите заволодіння майном у 2018 році, щиро розкаявся у скоєному.
Позиція потерпілих.
У судове засіданні потерпілий ОСОБА_14 надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги залишити без розгляду, претензій к обвинуваченому ОСОБА_4 не має.
Від потерпілого ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність за сімейними обставинами.
Висновки суду
Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, скоєння правопорушення у неповнолітньому віці.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_4 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його щире каяття, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, 2021 року народження, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.
Відповідно до досудової доповіді, складеної 05.10.2022 року Білгород-Дністровським районном відділом ДУ «Центр пробації», філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яка була оголошена судом в ході судового розгляду справи, орган пробації вважає, що з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливо у винятковому випадку.
Враховуючи те, що на момент скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 був у неповнолітньому віці, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою провину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 104, 76 КК України.
На переконання суду, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення».
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралась.
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
В ході судового розгляду законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду у розмірі 3700 грн.
19 вересня 2022 року потерпілим ОСОБА_14 надана до суду заява про залишення його позовних вимог без розгляду.
Відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Оскільки позивачем потерпілим ОСОБА_14 до початку розгляду справи по сутті було надано заяву про залишення позовних вимог без розгляду, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити та залишити позовні вимоги ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 3700 грн без розгляду.
Цивільний позов законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 не заявлявся.
В кримінальному проваджені відсутні витрати на залучення експертів.
Речові докази: мобільний телефон марки Iphone А1457 ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити потерпілому ОСОБА_13 .
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і на підставі санкції вказаної статті призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, якщо він протягом вказаного строку не скоїть нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення».
Позовні вимоги ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 3700 грн - залишити без розгляду.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралась.
Речові докази: мобільний телефон марки Iphone А1457 ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 - залишити потерпілому ОСОБА_13 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно надати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: