Справа №295/2709/22
УХВАЛА
Іменем України

20.04.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Олександрівка Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, у якій просив розглянути його особову справу та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, згідно ст.81 КК України.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі.

Представник ДУ «Житомирська виправна колонія (№4) в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив проводити розгляд заяви без його участі та відмовити у її задоволені, оскільки засудженому уже відмовлено судовим рішенням у застосуванні ст. 81 КК України.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви засудженого у зв`язку з відсутністю підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, слід залишити без розгляду та повернути заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Богунського районного суду від 01.12.2021 у справі №295/13820/21 було відмовлено у задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 .
Вказана ухвала набрала законної сили 18.12.2021 року.
Частиною 2 статті 21 КПК встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території.
Відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» визначено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Відповідно до ч.7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

За таких обставин, враховуючи, що аналогічне клопотання засудженого, подане з тих же підстав вже розглянуто Богунським районним судом м. Житомира, та за наслідками його розгляду було ухвалено відповідне рішення, яке набрало законної сили, а тому заяву ОСОБА_3 слід залишити без розгляду та повернути заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення залишити без розгляду та повернути засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1