Справа № 276/1179/22
Провадження по справі 1-кс/276/215/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2022 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2022 за №0000070,

в с т а н о в и в :
01.08.2022 слідчий СВ відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 з погодження прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 30 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у тому, що 02.06.2022 близько 01 год. 00 хв. внаслідок словесного конфлікту між ним та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння на польовій дорозі між населеними пунктами c. Корчівка та с. Бабичівка Пулинської ОТГ Житомирського району Житомирської області, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, ОСОБА_5 наніс один удар кулаком руки в область плеча ОСОБА_8 , від завданого удару він не втримався на ногах та впав на землю. Після чого ОСОБА_5 затиснув своїми обома ногами корпус тіла ОСОБА_8 та за допомогою передплічь обох рук умисно почав здавлювати шию останнього, до того часу поки потерпілий не перестав подавати ознаки життя, спричинивши таким чином смерть ОСОБА_8 , яка настала внаслідок механічної асфіксії.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07.06.2022 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 04.08.2022, без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу слідчий вказав, що ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, він матиме реальну можливість, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, для зміни показів потерпілої та свідків, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні, впливати на останніх, оскільки вони є знайомими підозрюваного та проживають в сусідніх населених пунктах. Також, відповідно до допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наказав останньому не розповідати про вчинений ним злочин, свідком якого він став, що вказує на можливість в подальшому вчинення будь яких дій як фізичного, так і морального характеру з метою зміни дачі показів чи відмови від їх надання. Крім цього, останній після вчинення злочину умисно знищив шляхом спалювання одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме куртку та футболку на якій, можливо, зберігались сліди вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює в подальшому його використання як доказу в кримінальному провадженні.

Зазначає, що завершити досудове слідство до закінчення двомісячного строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою неможливо, оскільки на даний час залишається невиконаними одна судово-психіатрична експертиза, одинадцять судових імунологічних експертиз, три судових молекулярно-генетичних експертиз, а також необхідний час для ознайомлення потерпілого, підозрюваного та захисника з матеріалами кримінального провадження, виконання вимог ст.290 КПК України, складання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

27.07.2022 постановою виконуючого керівника Коростишівської окружної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 05.09.2022.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий та прокурор вважають, що ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, завершити досудове слідство до закінчення двомісячного строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою неможливо, а тому просять продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також, прокурором надано характеристику на підозрюваного за місцем несення військової служби, який характеризується виключно з негативної сторони.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначивши, що він не винен у заподіянні смерті потерпілого. Просив не продовжувати дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 зазначив, що з урахуванням показів ОСОБА_5 , який одружений, на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовець, позитивно характеризується за місцем проживання, не має наміру ухилятися від слідства та впливати на потерпілу і свідків, достатнім буде обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання останнього.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, покази свідків, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частинами 2 та 4 ст. 194 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує наступні обставини.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: протоколом огляду місця події від 05.06.2022, а саме ділянки місцевості між с. Корчівка та с. Липівка Пулинської ОТГ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2022.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років (ч. 1 ст. 115 КК України), може вдатися до відповідних дій. Крім того, після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 не зателефонував в заклад охорони здоров`я, не надав будь якої допомоги потерпілому, не повідомив близьких родичів про подію, яка сталась, в судовому засіданні свою винуватість не визнав, повідомивши, що саме ОСОБА_9 причетний до смерті потерпілого, що може свідчити про наявність вказаного ризику. Відтак, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Доведеним є також ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про це свідчить те, що останній після вчинення злочину, згідно показів свідка, умисно знищив шляхом спалювання одяг потерпілого ОСОБА_8 , а саме куртку та футболку, на якій могли зберігатись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також останній матиме реальну можливість шляхом застосування фізичного чи психічного насильства незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони є знайомими підозрюваного та проживають в сусідніх населених пунктах. Крім цього, відповідно до допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_5 наказав останньому не розповідати про вчинений ним злочин, свідком якого він став, що вказує на можливість в подальшому вчинення будь яких дій як фізичного, так і морального характеру з метою зміни дачі показів чи відмови від їх надання. Покази потерпілої та свідків є джерелом доказу в кримінальному провадженні та досліджуються судом безпосередньо під час судового розгляду справи по суті.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного

ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави зазначені в ухвалі слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07.06.2022 року.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_11 (дружина підозрюваного) та ОСОБА_12 (мати підозрюваного), охарактеризували підозрюваного лише з позитивної сторони, зазначивши, що він має постійне місце проживання, одружений, на утриманні в нього двоє неповнолітніх дітей, в сім`ї склались гарні відносини, допомагає іншим по господарству, працював неофіційно, з перших днів збройної агресії пішов воювати.

Разом з цим, слідчий суддя оцінює вказані покази свідків критично, оскільки свідки є членами сім`ї підозрюваного, між ними склалися родинні взаємовідносини, тому вони можуть свідчити в інтересах підозрюваного.

При цьому, на думку слідчого судді, наявність у підозрюваного сімейних зв`язків, постійного місця проживання тощо, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Крім цього, слідчий суддя враховує службову характеристику на ОСОБА_5 , який за місцем проходження служби проявив себе виключно негативно, а саме: не дисциплінований, самовільно відсторонився від службових обов`язків, ухиляється від служби, не вміє зберігати службову субординацію, не завжди коректний та витриманий по відношенню до старших та начальників, на критику та зауваження реагує з агресією, не робить правильних висновків, не спроможний самостійно приймати важливі рішення та нести за них відповідальність, має дисциплінарні стягнення та неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно з висновком безпосереднього керівника, ОСОБА_5 займаній посаді не відповідає та рекомендує притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

Слідчий суддя зважає на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено в умовах діючого в Україні воєнного стану, що може свідчити про відсутність факторів, які б стримували підозрюваного до вчинення протиправних дій, а звідси і до належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім цього, вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя враховує також стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, розпочатого лише 03.06.2022, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 Кримінального кодексу України, що відноситься до особливо тяжкого злочину.

Всі ці обставини у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання слідчого судді, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним вище ризикам.

Обставини по справі з часу застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує також об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до закінчення строку дії ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07.06.2022 року, якою підозрюваному встановлено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2022 року, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які вказує слідчий і прокурор, зокрема отримати висновки судових експертиз, проведення яких перебуває на виконанні в експертних установах, забезпечити ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту, а тому вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 на 30 діб, у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства, внаслідок чого заподіяно смерть людини, слідчий суддя, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.

Доводи підозрюваного та його захисника не спростовують вищевказані висновки, а тому слідчим суддею не беруться до уваги.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу задоволити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 30 діб без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 02 вересня 2022 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08.08.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1