Справа №127/1556/22
Провадження №1-в/127/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду № 12 клопотання адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбув дві третини призначеного йому покарання, отримав 4 заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, а тому довів, що став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання відсутні, тому просив суд відмовити у його задоволені. Зауважив, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Зокрема, звернув увагу суду на те, що за час відбування покарання ОСОБА_4 в установі характеризується посередньо, не працевлаштований.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 15.09.2017 засуджений Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за частиною другою статті 186, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбуванням покарання з іспитовим строком 3 роки.

Разом з тим, ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.06.2018 звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання скасоване та останнього направлено для відбування призначеного йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів та на даний час відбув більше двох третин призначеного покарання.
Сторона захисту як на підставу для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 послалась на ту обставину, що останній став на шлях виправлення.
Разом з тим, такі твердження сторони захисту суд оцінює критично з огляду на таке.
В матеріалах особової справи засудженого наявна характеристика на ОСОБА_4 , зі змісту якої випливає, що останній за період відбування покарання в державні установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» зарекомендував себе посередньо та не працевлаштований в установі виконання покарань.
Крім того, суд враховує, що згідно з матеріалами особової справи ОСОБА_4 відвідує заходи виховного та режимно-профілактичного характеру, однак не завжди робить для себе належні висновки. Засуджений не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, приймати участь в самодіяльних організаціях не бажає.
З огляду на викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому в задоволенні клопотання його захисника слід відмовити.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2017 та ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.06.2018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: