Справа № 761/6638/22
Провадження № 1-кп/761/2306/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2022 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 221 001 000 001 97 від 16.01.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Демитров Донецької обл., громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця мешкання у м. Києві, судимий,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченихч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345КК України

у с т а н о в и в :
Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Строк дії застосованого до обвинуваченого рішенням суду від 08.06.2022 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 07.08.2022, однак завершити судовий розгляд кримінального провадження до цієї дати не є можливим.

У зв`язку з цим судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення сторін судового провадження питання доцільності продовження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор наполягав на продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки вважав актуальними ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого суспільно-небезпечного діяння та здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому провадженні.

Обвинувачений просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думки учасників, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії цього запобіжного заходу.

За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Прокурор зазначив, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на переховування від суду, здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

У силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні по справі «Бекчієв проти Молдови», ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання має оцінюватись також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою, у якій його переслідували в межах закону.

Отже, суд, оцінивши вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має зробити висновок щодо значного ступеню небезпеки позапроцесуальних дій цієї особи.

Тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведення його винуватості, свідчить про високу ймовірність вчинення останнім дій, спрямованих на переховування від суду.

Також, характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, що вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства та шляхом застосування предмета, що спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а також умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, вказують на антисоціальну спрямованість обвинуваченого, що дає підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 .

Крім того, враховуючи, що обвинувачений не має сім`ї, утриманців, міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання на території м. Києва та постійного місця роботи, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування, суд вважає, що наведений вище ризик є актуальним.

Водночас, суд вважає не доведеною стороною обвинувачення актуальність ризиків вчинення обвинуваченим незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що встановлені вище обставини існування ризику переховування від суду є достатніми для продовження ОСОБА_4 строку дії застосованого до нього запобіжного заходу.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, суд, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, вважає, що застава у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст.182 КПК, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :
Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 03 жовтня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_4 заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, розрахунковий рахунок № UA 1012089, призначення платежу застава за (ПІБ, дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду) від (дата ухвали) по справі №…, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити 2-х місячний термін дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1