Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/475/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2022 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000100 від 03.04.2021 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів Луганської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.08.2016 (справа №552/3773/16-ц) зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 19.07.2016, усвідомлюючи характер своїх дій, умисно ухиляється від виплати щомісячних аліментів. 04.08.2016 Київським відділом державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження № 61732132.
Проте, ОСОБА_4 якому було відомо про обов`язковість виконання вказаного рішення суду щодо сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, від сплати аліментів злісно ухиляється.
Так, ОСОБА_4 , з 19.01.2020 по 19.03.2020 та у період з 19.09.2020 по 19.12.2021, маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_7 (аліментів), яке виразилось в тому, що ОСОБА_4 , офіційно на роботу не влаштувався, отримував неофіційний заробіток, на обліку в Державному центрі зайнятості перебував з 06.03.2020 по 11.11.2020 та отримав допомогу в розмірі 38332 грн. 44 коп., однак приховав вказані факти від державного виконавця та допомоги на утримання дитини не надавав.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , допустив заборгованість по аліментах на загальну суму 36886 грн. 16 коп., що в сукупності становить один рік шість місяців і перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини справи, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, зобов`язується працевлаштуватися та відшкодувати заборгованість по аліментах.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 дійсно тривалий час не сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та має заборгованість.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до ст. 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріального збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164КК України, є кримінальним проступком. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, позитивно характеризується, має постійне місце проживання.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно ОСОБА_4 суд вважає за необхідне звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на підставі ст.. 75 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від вiдбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду зобов`язання.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1