Справа № 134/724/21
Провадження № 1-кп/134/15/2022
УХВАЛА
іменем України

20 квітня 2022 рокуКрижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000028 від 01 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка України, українка, раніше судимої:

- вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.04.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців;

- на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний за ч. 1 ст. 121 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Крижопільського районного Вінницької області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 01 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 обрано тримання під вартою.
Відповідно до ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 березня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено до 22 травня 2022 року включно.
В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на взяття на поруки, тому, що запобіжний захід тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, вказала, що ОСОБА_6 має бажання взяти її поруки.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію своєї підзахисної та просив задовольнити її клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення вказаного клопотання.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надав пояснення, що готовий поручитися за виконання обвинуваченою ОСОБА_4 обов`язків передбаченими до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити її до суд. Пояснив, що проживає один в власному будинку, постійного місця роботи нема, дохід отримує від сезонної роботи на городі, до кримінальної відповідальності не притягувався, тільки до адміністративної. Вже поручався за ОСОБА_4 особистою порукою в іншому кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді Піщанському районному судді Вінницької області, де потерпілим також є ОСОБА_7 , який неодноразова приходив до ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що вид запобіжного заходу, який необхідно продовжити застосовувати до обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі явки до суду і позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ст. 184 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення.

Письмого зобов`язання ОСОБА_6 до суду наданні не були, враховуючи, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, характеристики за місцем проживання не надано суд не вважає, що останній не заслуговує на довіру суду та спроможний реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, а тому не може бути призначені поручителями.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та додані стороною обвинувачення докази, а саме те, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінального правопорушення, про що свідчить те, що відносно обвинуваченої на розгляді Піщанського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний за ч. 1 ст. 121 КК України щодо нанесення тілесних ушкоджень тому ж потерпілому по справі.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Крім того, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
На підставі вище викладеного, доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді та суду при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.
Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, доводи обвинуваченої та захисту суд вважає непереконливими і необґрунтованими, а тому відсутні достатні підстави для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, наявні ризики не зменшувались.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 33, 178, 201, 369, 372, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно неї з тримання під вартою на передачу особистої поруки ОСОБА_6 , відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали суду проголошено 21 квітня 2022 року о 15:00 год.

Суддя