Справа № 372/1132/22
Провадження № 1-кп-209/22
В И Р О К
іменем України

08 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 14.02.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14 лютого 2022 року, близько 07 год. 20 хв., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ - 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху по автодорозі Р-01 сполученням «Київ-Обухів» біля повороту до населеного пункту Рудики, що на території Обухівського району, Київської області, в бік від міста Києва, в напрямку міста Обухів в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху в порушення вимог п. 18.1 ПДР згідно якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного «переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину з ліво направо відносно напрямку руху керованого ОСОБА_5 транспортного засобу, ОСОБА_5 не зменшив швидкість, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , згідно висновку №45/Е, отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів хірургічної шийки та верхнього грибка правої плечової кістки, уламкового перелому лівої великогомілкової кістки в середині третин зі зміщенням уламків. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

Грубе порушення ОСОБА_5 пунктів 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь витрат, пов`язаних з лікуванням та придбанням лікарських засобів в розмірі 35 499,29 грн., та моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, показав, що 14 лютого 2022 року керував автомобілем марки «ВАЗ», їхав автодорогою від міста Києва до міста Обухів зі швидкістю 70 км/год. Проїжджаючи біля с. Рудики, вдарив потерпілу. Від удару потерпіла впала на відбійник. Дуже шкодує, що так сталося, просить вибачення, та просить не призначати йому суворе покарання. Цивільний позов потерпілої визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 14 лютого 2022 року, біля повороту до с. Рудики вона разом зі своєю малолітньою донькою переходила дорогу по пішохідному переходу та несподівано на неї наїхав автомобіль під керуванням обвинуваченого. Швидку допомогу викликала донька. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Також зазначила, що обвинувачений не намагався допомогти з відшкодуванням завданої шкоди, після отриманих травм їй було зроблено операцію в Обухівській ЦРЛ, її життя суттєво змінилося, оскільки вона тривалий час лікувалась та не могла самостійно пересуватись без допомоги інших та сторонніх предметів. При обранні міри покарання обвинуваченому щодо основного покарання поклалась на розсуд суду, та наполягала застосувати додаткове покарання та позбавити його права керувати транспортними засобами.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена, а дії ОСОБА_5 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, вік та матеріальне становище, його ставлення до вчиненого, думку потерпілої, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобам на один рік, оскільки такий вид покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви - з іншого.

Щодо цивільного позову потерпілої в частині матеріальних вимог до ОСОБА_5 , то зважаючи на їх обґрунтованість та визнання обвинуваченим вони підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_5 , втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя, фізичних стражданнях. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинуваченого, ступені його вини, глибини страждань потерпілої, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь потерпілої в розмірі 30 000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визнається обвинуваченим.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобам на один рік.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням та придбанням лікарських засобів 35 499 грн. 29 коп., та у відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., а всього стягнути 65 499 грн. 29 коп.

Процесуальні витрати у розмірі 3 416 грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ - 21093» д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1