Справа № 348/1346/19
Провадження № 11-кп/4808/382/22
Категорія ч. 1 ст. 364 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000792 за апеляційною скаргою прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2022 року, згідно з якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, на момент вчинення злочину виконуючого обов`язки старости сіл Саджавка та

Кубаївка, Коломийської міської об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області, на даний час працюючого по тимчасових заробітках, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не судимого, українця, громадянина України,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України, закрито.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, залишено без розгляду.
Цим же вироком стягнено судові витрати та вирішено питання щодо речових доказів,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 08 липня 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_7 та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експертів покладено за рахунок держави.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000792 від 20 листопада 2017 року, вчинив зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, вчинене у співучасті з іншими суб`єктами злочину, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам окремих громадян.

Зокрема встановлено, що згідно з рішенням Саджавської сільської ради сьомого демократичного скликання від 01 листопада 2015 року №3-1/2015 «Про підсумки виборів, визначення повноважень Саджавського сільського голови», ОСОБА_7 обрано Саджавським сільським головою і на нього поширюються гарантії, встановлені ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад». В подальшому, згідно з рішенням Коломийської міської ради №2915-36/2018-36 від 06 вересня 2018 року ОСОБА_7 виконував обов`язки старости сіл Саджавка та Кубаївка Коломийської міської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади села Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області, очолює виконавчий комітет Саджавської сільської ради та головує на засіданнях сесії.

Згідно зі ст. 42 даного Закону, сільський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовує роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; є розпорядником бюджетних коштів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до посадової інструкції, сільський голова с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області здійснює загальне керівництво і організацію роботи сільської ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до компетенції її виконавчих органів; несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Зокрема, згідно зі ст. 186 ЗК України, органами місцевого самоврядування відповідно до наданих повноважень підлягає затвердженню технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Перебуваючи на посаді сільського голови с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_7 постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, був наділений повноваженнями представника влади і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою, яка згідно з приміткою 2 до ст. 368 КК України, займає відповідальне становище та відповідно до ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови Саджавської сільської ради, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вступив у злочинну змову із ОСОБА_12 .

Реалізовуючи спільний з ОСОБА_12 кримінально-протиправний умисел, голова Саджавської сільської ради ОСОБА_7 , знаючи, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 ОСОБА_11 не надавалась, відповідне рішення Саджавською сільською радою не приймалось та з 1998 року, а також з 2004 року (згідно з рішенням 11 сесії Саджавської сільської ради Надвірнянського району від 11 липня 2004 за №249-11/2004) земельна ділянка по АДРЕСА_2 перебуває у постійному користуванні ОСОБА_13 , отримав від ОСОБА_12 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_11 , для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 із зазначеними в ній завідомо неправдивими відомостями та 10 квітня 2017 року шляхом проставлення підпису і відтиску печатки Саджавської сільської ради погодив вказану документацію, а саме кадастровий план та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання.

В результаті зазначених дій ОСОБА_11 було приватизовано, а в подальшому відчужено шляхом укладення договору дарування на користь ОСОБА_14 земельну ділянку, кадастровий номер № :02:0114, в АДРЕСА_2 , загальною площею 0,15 га., яка згідно з висновком експерта №160/552/19-28 від 29 березня 2019 року, в межах площі 0,1101 га. частково накладається на земельну ділянку площею 0,3500 га., що належить ОСОБА_8 та знаходиться в АДРЕСА_2 .

З огляду на вказане, протиправними діями ОСОБА_7 завдано шкоди інтересам ОСОБА_8 на загальну суму 141005,07 грн.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 обвинувачувався у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, вчиненому у співучасті з іншими суб`єктами злочину, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам окремих громадян, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 364 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону та стягнути з ОСОБА_7 витрати пов`язані із залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень.

Вважає, що суд не правильно вирішив питання процесуальних витрат, закривши провадження щодо ОСОБА_7 , віднісши їх за рахунок держави. Посилається на те, що судом не враховано висновки, викладень у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 598/1781/17 про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_10 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в запереченні на апеляційну скаргу прокурора просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та рішення суду інстанції без змін. Вважає доводи прокурора безпідставними, а прийняте рішення законним, оскільки судом першої інстанції враховані всі обставини справи, що були досліджені в судовому засіданні та вірно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Потерпілий ОСОБА_8 не з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції, повідомлений належним чином про час та місце апеляційного розгляду. До початку розгляду суд апеляційної інстанції отримав заяву від представника потерпілого ОСОБА_15 про відкладення розгляду справи, разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні такої заяви відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без їх участі.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити;

- захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає прийняте рішення законним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор оскаржує ухвалу суду першої інстанції виключно в частині вирішення питання про судові витрати, а саме витрати повязані із залученням експерта, тому суд апеляційної інстанції перевіряє рішення в цій частині.

За приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вище вимог закону.

За приписами ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно, розглядаючи клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вирішив питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Витрати органу досудового розслідування на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000792 від 20 листопада 2017 року становлять 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень та пов`язані зі здійсненням даного кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, що визначає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому, суд ухвалює обвинувальний вирок у разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000792 від 20 листопада 2017 року, вчинив зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, вчинене у співучасті з іншими суб`єктами злочину, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам окремих громадян.

Як вбачається з матеріалів провадження та змісту ухвали, судом кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому в судовому рішенні відсутній категоричний висновок про винуватість особи в пред`явленому обвинуваченні.
ОСОБА_7 не заперечував проти закриття судом кримінального провадження.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дійсно у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності відсутні кримінально-правові наслідки діяння, які визначаються законом про кримінальну відповідальність, а тому суд правильно відніс судові витрати за рахунок держави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано не стягнув з ОСОБА_7 на користь держави витрати, понесені у зв`язку з проведенням експертиз.
З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для зміни оскарженого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2022 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4