ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4262/22 (1-кс/953/2785/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/575/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: зміну запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
при секретарі - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2022 року про зміну запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 з тримання під вартою з визначенням розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002551 від 29.07.2022 року за ч. 2 ст. 111 КК України України щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2022 року у справі № 953/4262/22 задоволено клопотання старшого слідчого 3 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0002551 від 29.07.2022 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою із визначенням застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Змінено застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 вересня 2022 року включно, із визначенням розміру застави - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 372 150 грн на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 26 вересня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що слідчим суддею встановлено існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, слідчий суддя обґрунтовує прийняте рішення вагомістю наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, яке вчинене в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється останній та дійшов висновку, що, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Також прийняте рішення обґрунтовано положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою
повністю відмовити в задоволенні клопотання старцюго слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7
Мотивує дану вимогу тим, що оскаржив дану ухвалу до Полтавського апеляційного суду.
В той же час, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.08.2022 року апеляційна скарга була йому повернута з тих підстав, що Полтавський апеляційний суд не уповноважений на розгляд цієї апеляційної скарги, оскільки Розпорядженням голови Верховного Суду № 42 від 25.07.2022 про відновлено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22, із 08 серпня 2022 року.
Також на обґрунтування доводів про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що зі змістом ухвали Полтавського апеляційного суду від 11 серпня 2022 року він ознайомилися 18 серпня 2022 року після отримання її на ел. пошту, доказом чого зазначає скріншот з датою про отримання цієї ухвали доданий до апеляційної скарги.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги в частині необхідності скасування оскаржуваної ухвали адвокат ОСОБА_5 зазначає, що вона є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою та не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2022 року ОСОБА_7 вже було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Відтак, нині оскаржуваною ухвалою запобіжний захід йому змінений не був, оскільки, визначення розміру застави у даному випадку не є самостійним запобіжним заходом, який обирається судом.
Також зазначає, що у клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу єдиним аргументом до цього є зміна правової кваліфікації діяння у якому підозрюється ОСОБА_7 , але жодних нових обставин, які не досліджувались слідчим суддею при постановленні ухвали від 01.08.2022 року у ньому не міститься.
Вказує, що оскаржувану ухвалу слідчим суддею було постановлено за умов недоведеності стороною обвинувачення за допомогою наданих нею доказів наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також за відсутності належного дослідження можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зокрема, у доданих слідчим до клопотання показаннях свідків, яких було допитано у межах даного кримінального провадження, відсутня інформація про вчинення якого-небудь кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а тому протоколи допиту свідків не є доказами наявності події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та причетності до нього ОСОБА_7 .
У доданих до клопотання скрін-шотах не вбачається наявності будь-яких ідентифікуючих ознак блокпосту та будь-яких інших об`єктів, особового складу та бойової техніки Збройних сил України.
Також зі змісту скрін-шотів неможливо визначити ані номери автомобілів, які там зафіксовані, ані їх марку та колір. Тому твердження слідчого про те, що на них зафіксовано конкретний автомобіль з певною маркою та кольором, яким користується ОСОБА_7 є лише нічим не підтвердженим суб`єктивним припущенням слідчого та прокурора.
Всі інші надані слідчим документи або також не містять жодної інформації про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину або за своєю правовою природою не є процесуальними джерелами доказів в розумінні ст. 84 КПК України
Таким чином, органом досудового розслідування не було доведено наявності у діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Як наслідок, обгрунтована підозра, як підстава застосування запобіжного заходу, у даному випадку відсутня.
Названі обставини свідчать про відсутність доведеної поза розумним сумнівом обгрунтованої підозри ОСОБА_7 .
Також ОСОБА_7 не здійснив жодних дій, спрямованих на незаконний вплив на будь- кого із учасників даного кримінального провадження.
Протилежного органом досудового розслідування за допомогою конкретних доказів доведено не було, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 вдасться до подібних дій у майбутньому.
Як наслідок, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні відсутній.
Так само, на думку автора апеляційної скарги необгрунтованим та нічим не підтвердженим є припущення органу досудового розслідування про наявність зі сторони ОСОБА_7 ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на оскаржувану ухвалу до Полтавського апеляційного суду у строк передбачений п.2 ч.2 ст. 395 КПК України.
В той же час, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.08.2022 року апеляційна скарга була йому повернута з тих підстав, що Полтавський апеляційний суд не уповноважений на розгляд цієї апеляційної скарги, оскільки Розпорядженням голови Верховного Суду № 42 від 25.07.2022 про відновлено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22, із 08 серпня 2022 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана у строк, передбачений п.2 ч.2 ст. 395 КПК України, а відтак підлягає розгляду Харківським апеляційним судом.
Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 6 ст. 176, п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.
Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002551 від 29.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
29.07.2022 о 12.42 год. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.ст. 208 КПК України.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2022 , 30.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про переміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України або її представникам.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2022 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 26 вересня 2022 року включно, визначено суму застави у розмірі 372150 гр. (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят гривень

Названа ухвала оскаржена в апеляційному порядку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.09.2022 апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002551 від 29.07.2022 року за ч.3 ст. 114-2 КК України щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається та слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали від 03.08.2022 року встановлено, що постановою старшого слідчого з відділення СВ УСБУ в Харківській області від 03.08.2022 року правова кваліфікація діяння ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002551 від 29.07.2022 року змінена з ч. 3 ст. 114-2 КК України на ч. 2 ст. 111 КК України.
03.08.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом дання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Санкція ч.2 ст. 111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення., спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Розглядаючи питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 29.07.2022; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 29.07.2022; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколами оглядів речей і документів та оглядами комп`ютерних даних.
А отже і висновок слідчого судді про те, що прокурором в судовому засіданні та наданими до клопотання додатками доведено наявність обставин, про які також зазначено в клопотанні про зміну запобіжного заходу, які є підставою для зміни запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 200 КПК України також є правильним.
Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 КК України, що і було зроблено слідчим суддею в межах його дискреційних повноважень.
Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляцій колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2022 року про зміну запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 з тримання під вартою з визначенням розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002551 від 29.07.2022 року за ч. 2 ст. 111КК України України щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий-

Судді :