Провадження № 1-кп/537/112/2022
Справа № 537/685/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження №0000460 по обвинуваченню,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255 (в редакції 05.04.2001), частиною 2 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000460 від 18.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 заявив клопотання про об`єднання кримінального провадження №0000460 від 18.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України з кримінальним провадженням №0000207 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яке розглядається колегією суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які він вчинив будучи учасником даної групи осіб. В зв`язку з чим для більш повного, об`єктивного та не упередженого розгляду кримінального провадження просить дане кримінальне провадження передати для об`єднання. Також в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не перестали існувати, не зменшилися та є триваючими, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти об`єднання кримінальних проваджень, оскільки він бажає щоб кримінальне провадження відносно нього розглядалось суддею одноособово, а не колегією суддів, вважає що в даному випадку будуть порушені його права. Просив не продовжувати строк його тримання під вартою та замінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти об`єднання кримінальних проваджень, оскільки буде порушено права обвинуваченого, так як він бажає щоб справа розглядалась суддею одноособово, в зв`язку з чим просив в клопотанні про об`єднання кримінальних проваджень відмовити. Щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначив, що ризики не носять ніякого підґрунтя, не підтвердженні, доказів стороною обвинувачення про їх існування не надано. Просив суд застосувати відносно обвинувачено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до даних комп`ютерної програми Д-3 в провадженні колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 перебуває кримінальне провадження №0000207 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України (справа №537/3588/20).
Згідно ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 є учасником злочинної організації, створеної з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та брав участь у злочинах, які вчинювались такою організацією.
Кримінальне провадження №0000460 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України було виділене з кримінального провадження №0000207 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які є іншими членами цієї злочинної організації, у зв`язку із розшуком ОСОБА_3 .
Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги наведені вимоги закону та викладені обставини, з метою повного й всебічного розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , воно підлягає передачі колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 березня 2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 травня 2022 року. При обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою були встановлені такі ризики: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Гарькавий проти України», №25978/07 від 18.02.2010 зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «с» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Отже право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2020), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років в тому числі з конфіскацією майна.
При вирішенні клопотання прокурора суд з дотриманням положень ст. 178 КПК України враховує особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, медичних висновків, що містять докази, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачений не може утримуватися в умовах установи попереднього ув`язнення суду не надано.
Судом встановлено, що ризик, який полягає у переховуванні від органів досудового розслідування та суду, який доведений належним чином під час обрання запобіжного заходу на даний час не зник, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебував у розшуку та переховувався від органів досудового розслідування та суду, на виклики слідчого та суду не з`являвся.
Також обвинувачений ОСОБА_3 мав безпосередній візуальний контакт з особами, яким здійснював збут (продаж) психотропних речовин, тому існує реальна загроза викриття осіб, які співпрацювали зі слідством, окрім того дані свідки судом на даний час не допитані. Окрім того обвинувачений не працює, в зв`язку з чим існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутні будь-які засоби для існування (офіційні джерела доходів).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що встановлені та доведені ризики, що передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час не зникли та не зменшились, також не спростовані стороною захисту достатніми доказами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти від настання вищеперерахованих ризиків, а також не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього законом процесуальних обов`язків.
Отже суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, 178, 197, 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, а також враховуючи те, що кримінальне провадження необхідно передати для об`єднання з іншим кримінальним провадженням, суд вважає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на шістдесят днів, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до положень п.п. 4 та 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст. 255 КК України, а також щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України, так і особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, беручи до уваги всі досліджені обставини справи, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 334, 371, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 26 червня 2022 року до 24 год. 00 хв.
Передати колегії суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 кримінальне провадження №0000460 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженнями №0000207 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 4 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001), ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 02 травня 2022 року о 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1