У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

23 вересня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна.

З вказаного клопотання встановлено, що 07 вересня 2022 року близько 14 години 40 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яка рухаючись зі сторони м.Мукачево у напрямку м.Хуст по автомобільній дорозі Н-09 сполученням Мукачево-Рогатин-Львів в с. Сільце по вул. Центральній, де поблизу будинку №89, не забезпечила безпеку дорожнього руху, в наслідок чого допустила наїзд керованого нею автомобіля на велосипедиста ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час рухався в попутному русі правим краєм проїзної частини дороги.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, перелому основи черепа з якими доставлений в реанімаційне відділення Іршавської РЛ..

07 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , а також велосипед жіночого типу марки «WITTEKIND» синього кольору, власником якого являвся травмований ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , які переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Берегове, вул.Сільвая, 4, Закарпатської області;

- уламок пластмаси корпусу правого бокового дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 08.09.2022 вищевказані транспортні засоби та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000253 від 08.09.2022 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені предмети можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт.
У судове засідання прокурор не з`явився просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рапорт слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення такого виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР встановлено, що Головне Управління національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна.

07 вересня 2022 року близько 14 години 40 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яка рухаючись зі сторони м.Мукачево у напрямку м.Хуст по автомобільній дорозі Н-09 сполученням Мукачево-Рогатин-Львів в с. Сільце по вул. Центральній, де поблизу будинку №89, не забезпечила безпеку дорожнього руху, в наслідок чого допустила наїзд керованого нею автомобіля на велосипедиста ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час рухався в попутному русі правим краєм проїзної частини дороги.

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, перелому основи черепа з якими доставлений в реанімаційне відділення Іршавської РЛ..

07 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено вище вказані автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та уламок пластмаси корпусу правого бокового дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0000253, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК Українизастосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07 вересня 2022 року, а саме:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 який поміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Берегове, вул.Сільвая, 4, Закарпатської області;

- велосипед жіночого типу марки «WITTEKIND» синього кольору, власником якого являвся ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який поміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському РВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м.Берегове, вул.Сільвая, 4, Закарпатської області;

- уламок пластмаси корпусу правого бокового дзеркала заднього виду автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який упаковано до поліетиленового пакету зеленого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити прокурору, та іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7