Справа № 750/660/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/159/22
Категорія - скарги Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2022 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 від 19.01.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 20.01.2021,-

в с т а н о в и л а :

На адресу Деснянського районного суду м. Чернігова 30 травня 2022 року надійшла скарга ОСОБА_8 , в якій він просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19.01.2022 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 20.01.2021, як таку, що постановлена без об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_8 .

Суд у своєму рішенні прийшов до переконання про те, що зібрані в ході досудового розслідування докази в сукупності вказують на обґрунтованість та законність висновку слідчого з приводу того, що факти, зазначені у заявах ОСОБА_8 про злочини, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а відтак слідчим прийняте законне й обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 367 КК України.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 перевірити справедливим розслідуванням порушені заявником питання.

Апелянт вважає, що оскаржуваним судовим рішенням допущені істотні порушення його прав та законних інтересів, оскільки не вирішеними залишилися ті питання, які були поставлені перед судом першої інстанції при оскарженні постанови слідчого та не надані вмотивовані відповіді.

Зазначає, що за вказаними заявником обставинами, які являють собою ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 366, 374, 375 КК України, взагалі не було проведено досудове розслідування, а постанова слідчого фактично складається зі змісту викладених заявником обставин та допиту свідків, які нічого не пам`ятають. На переконання автора скарги суд не наводить зрозумілої мотивації та конкретних норм закону, відповідно до яких частина оскаржуваних обставин виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні. Підкреслює, що оскільки неправомірні дії посадових осіб призвели, на думку скаржника, до його неправомірного засудження до максимальної міри покарання, то такі дії мають бути перевірені справедливим розслідуванням.

Звертає увагу, що Печерським районним судом м. Києва було зобов`язано орган досудового розслідування внести дані до ЄРДР за кількома кваліфікаціями злочинів, проте, слідчим фактично проводилося розслідування за одним, що також не перевірено судом. Вважає, що судом безпідставно відкинуті доказі про які у своїй скарзі зазначає заявник з підстав їх оцінки обласним судом при ухваленні вироку, в той час як слідчий ігнорує важливі для кримінального провадження обставини та докази. Вказує про відсутність у судовому рішенні мотивів про те, чому заявник не може реалізувати обов`язкові для виконання висновки міжнародних органів. Крім того, на його думку слідчий не витребував, не дослідив та не оцінив відповідні докази матеріалів кримінальної справи та не допитав працівників міліції, які здобували первинні докази у тій справі. ОСОБА_8 стверджує, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, про яке було повідомлено 21.09.2020 року, слідчим взагалі не було проведено досудового розслідування. В той же час органами прокуратури та судовими органами хоча і була встановлена бездіяльність слідчого ОСОБА_10 та здійснена заміна старшого групи слідчих, проте такі дії фактично не усунули неефективність слідчих дій.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яка подала скаргу ОСОБА_8 , який просив скасувати ухвалу слідчого судді, захисника, що підтримав вимоги скарги з підстав в ній зазначених, позицію прокурора, що наполягав на законності судового рішення та безпідставності вимог апелянта, дослідивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження та постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні цієї скарги, дійшов правильного висновку, що зібрані в ході досудового розслідування докази у своїй сукупності вказують про те, що факти, які зазначені у заявах ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження, а тому слідчий цілком обгрунтовано прийняв законне рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження № 0000099 вбачається, що досудове розслідування даного кримінального провадження проводилось з 20 січня 2021 року, протягом якого слідчим проведені всі необхідні дії для встановлення обставин по справі, та 19 січня 2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів вважає, що під час проведення досудового розслідування, четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань всебічно та повно досліджені обставини кримінального провадження, проведені необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини. За матеріалами кримінального провадження відсутні невирішені клопотання учасників кримінального провадження.

Крім того, у постанові про закриття кримінального провадження від 19 січня 2022 року слідчим надано оцінку всім отриманим в результаті проведення слідчих дій письмовим доказам та показанням свідків.

Щодо доводів скаржника ОСОБА_8 на неповноту досудового розслідування з посиланням, що судом першої інстанції не враховано, що у цьому кримінальному провадженні не було допитано ряд свідків та досудове розслідування проведено не за ознаками кримінальних правопорушень, про які саме вказує заявник, то колегія апеляційного суду виходить з наступного.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності, згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, ґрунтується на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст. 22 цього Кодексу і пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст. ст. 93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій. Тому слідчий суддя не вправі втручатися в порядку судового контролю у доцільність допиту конкретних свідків, про яких вказує заявник, для підтвердження обстоюваної ним позиції у справі.

Вказані доводи скаржника про невчинення тих чи інших дій у цьому кримінальному провадженні за змістом скарги не впливають на повноту, об`єктивність і всебічність висновків слідчого про відсутність в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 371, ч. 1 ст. 367 КК України.

Апеляційний суд підкреслює, що слідчий суддя вірно зауважив, що вирок Чернігівського обласного суду від 01.06.2001 стосовно ОСОБА_8 , яким останнього засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі за скоєння умисного вбивства двох осіб із хуліганських мотивів, з особливою жорстокістю, за попередньою змовою з групою осіб, набрав законної сили 09.10.2001 після перегляду його в касаційному порядку Верховним Судом України. А тому всі дії заявника покликані в будь-який спосіб, в тому числі і оскаржуючи дії працівників правоохоронних органів, які проводили досудове розслідування у кримінальній справі щодо ОСОБА_8 , ревізувати вирок щодо нього, яким його засуджено за вчинення злочину та з яким він не згоден.

Що стосується посилання апелянта про залишення без належної уваги доводів про повідомлення ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 21.09.2020 року, то ці обставини були предметом досудового розслідування слідчого, що слідує з самої постанови, в межах кримінального провадження № 0000099 та оцінки слідчого судді, а відтак відхиляються апеляційним судом як неприйнятні.

Таким чином, висновок слідчого судді про законність та обґрунтованість підстав закриття кримінального провадження є таким, що відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам цього провадження, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 стосовно не дослідження слідчим суддею всіх доводів заяви та неврахування того, що слідчим не були допитані усі свідки вказані заявником, є безпідставними, оскільки дані доводи судом першої інстанції ретельно перевірені і в оскаржуваній ухвалі судом в повній мірі надана цим доказам і доводам відповідна оцінка і наведені належним чином мотиви їх відхилення.

Суд першої інстанції при здійсненні судового розгляду даної скарги, у відповідності до положень ст. ст. 284, 306, 307 КПК України, належним чином дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 371, ч.1 ст. 367 КК України ґрунтується на повному і всебічному досудовому розслідуванні.

При цьому апеляційний суд наголошує, що рішення про закриття кримінального провадження не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань заявника, внаслідок використання ним процесуальних прав і статусу потерпілого у провадженні за його заявою, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, за вироком, що набрав чинності.

Враховуючи викладене, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування рішення слідчого судді та постанови слідчого з мотивів наведених в апеляції, не вбачається, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 від 19.01.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 20.01.2021, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4