Справа № 510/1741/14к
Провадження № 1-кп/510/12/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.22 року Ренійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рені Одеської області кримінальні провадження № 0000428 від 14.08.2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир Лунга Р. Молдова, громадянина України, гагауза, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 25.12.2013 р. Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3, ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3, ст. 15 ч.2 ст. 289 ч.2 КК України, в силу ст. 70 КК України засуджений до 5 років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Маліновського районного суду м. Одеса від 25.06.2014 р., відповідно до ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 р.» звільнений від покарання; 11.01.2017 р. вироком Винницького міського суду Вінницької області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України, в силу ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 р.) в строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.04.2015 р. по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
13.08.2014 року, в період часу з 00.00 годин до 04.00 години, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , з непогашеною судимістю за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 289 ч. 2 КК України, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 , звідки незаконно заволодів належним гр. ОСОБА_6 мотоциклом марки «ІЖ Юпітер-5» червоного кольору, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_1 , залишковою вартістю 4680 грн., яким розпорядився на свій розсуд, а саме - закотив на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , до свого знайомого ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, у вчиненому розкаюється.
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява із проханням про розгляд справи без його участі, міру покарання залишає на розсуд суду, позовних вимог до обвинуваченого матеріального характеру не заявлено.
За згодою учасників судового розгляду, судом визнано недоцільним допитувати свідків та потерпілого, оскільки їх пояснення ніким не оспорюються, а обвинувачений по суті пред`явленого обвинувачення винним себе визнав у повному обсязі та не оспорював фактичних обставин справи, та обмежитись дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні кримінальногоня, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України його вина підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні, доказами:
-витяг з ЄРДР від 14.08.2014 р. № 0000428;
-рапортом оперативного чергового Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 від 13.08.2014 р.;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.08.2014 р.;
-протоколами огляду місця події від 13.08.2014 р. з фототаблицею;
-заявою ОСОБА_9 від 13.08.2014 р.;
-висновком експерта з товарознавчої експертизи від 14.08.2014 р. з фото таблицею;
-постановою про визнання предмету речовим доказом від 14.08.2014 р.;
-розпискою ОСОБА_6 від 14.08.2014 р..
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, органами досудового розслідування його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно.
Документами, які характеризують особу обвинуваченого є: довідки Ренійської ЦРЛ від 27.08.2014 р. №№ 505, 643, згідно яких ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; інформація про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ; довідка Державної пенітенціарної служби України від 10.07.2014 р.; вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.12.2013 р.; вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 р.; ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 27.04.2017 р.; постанова ВСУ від 11.10.2018 р.; рапорт характеристика на ОСОБА_4 , згідно якого він характеризується задовільно, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, а також дані про особу, інші характеризуючі матеріали, які досліджені та знаходяться в матеріалах справи.
Суд при призначені покарання також враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,які передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною, з урахуванням вищевказаних обставин, їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в установах, що відають відбуванням покарань, будь які належні підстави для застосування положень ст.ст. 69, 76 КК України відсутні.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Питання про речові доказати, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 66, 67, 185 ч. 3 КК України ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання, зарахувати частину невідбутого покарання за вироком Винницького міського суду Вінницької області від 11.01.2017 р. та остаточне покарання призначити у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання обчислювати з 25.04.2015 р.

Речовий доказ, а саме мотоцикл марки «ІЖ Юпітер-5», червоного кольору, 1990 року випуску, д/н НОМЕР_1 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Костянтин СОРОКІН