1Справа № 335/4649/22 1-кс/335/1984/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2022 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області Пологівського району сел. Басань, громадянина України, із середнью освфтою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05.08.2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовується тим, що 03.08.2022 року, приблизно о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс удар кулаком правої руки в область обличчя останнього та відкрито викрав, з руки потерпілого, мобільний телефон в корпусі синього кольору марки «TECNO POP 2F, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1900 гривень.
В подальшому, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії мають відкрий характер та розуміючи настання наслідків, з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, де в подальшому біля кіоску «Піцца», розташованого за адресою вул. Перемоги, 62 в м. Запоріжжя, був затриманий працівниками поліції.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1900 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.
04.08.2022 року за даним фактом повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України гр. ОСОБА_4 .
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, біля кіоску «Піца» розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Перемоги 62, в ході якого у підозрюваного ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон в корпусі синього кольору марки «TECNO POP 2F, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом впізнання потерпілим за фотознімками ОСОБА_4 ; речовими доказами по кримінальному провадженню.
Органом досудового розслідування встановлено наявність в діях ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Так, слідчий вказує що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 , може бути обізнаним про місце проживання потерпілого ОСОБА_7 та свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що залишаючись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може самостійно або через інших осіб, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь на потерпілого, до якого зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 вже застосовувалася фізична сила, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Орган досудового слідства вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази, що є ризиком передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, органом досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має джерела доходу, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про те, що залишаючись на волі, ОСОБА_4 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу незаконним шляхом, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним в умовах воєнного стану кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило. Крім того, вказаний запобіжний захід обрати неможливо відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 принципово ігноруючи виконання встановлених норм поведінки в суспільстві, вчинив тяжкий злочин проти власності, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_7 . Орган досудового слідства вважає, що у разі обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, останній його порушить покинувши місце свого мешкання, про що також свідчить той факт, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, відповідно вказаний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У зв`язку з чим, з метою захисту громадян і суспільства від злочинних посягань ОСОБА_4 оскільки останній є суспільно небезпечною особою, слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Посилаючись на викладене, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.
В судовому прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, що викладені в ньому.
Захисник та підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
04.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує наявність доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.
Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 його особу, раніше судимого, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він раніше судимий, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, майновий стан та обставини можливого вчинення правопорушення, викладені в матеріалах доданих до клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є раніше судимою особою, вчинив умисний злочин, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З аналізу матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконно впливати на учасників кримінального провадження, чи перешкоджати кримінальному провадженню, вчиненню іншого кримінального правопорушення,
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - судом не встановлено.
Стосовно медичних документів, які підтверджують стан здоров`я підозрюваного, суд зауважує, не надано жодного документу, який би свідчив про заборону тримання підозрюваного в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
У ч. 3 ст. 183 КПК України зазначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України, у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_4 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Відповідно п. 2, ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 03.08.2022 року по 01.10.2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.08.2022 року.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 08.08.2022 року о 10.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1