ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/5382/18 Номер провадження 11-кп/814/1729/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000188 від 17.01.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 серпня 2022 року включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, вважав, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На обґрунтування таких вимог посилається на недоведеність існування ризиків та в порушення вимог ч. 3 ст. 184 КПК України, прокурор крім усного клопотання не надав суду жодного доказу, яким би обґрунтовував ризики.

Вказує, що у зв`язку веденням на території України воєнного стану обвинувачений ОСОБА_7 як військовозобов`язаний не має права та фізично не в змозі у воєнний час перетинати державний кордон України. Твердження суду про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини за які передбачені тривалий строк позбавлення волі є передчасними, оскільки злочини, які йому інкримінуються на даний час розгляду кримінального провадження не розглянуті та не доказані у суді, більш того вирок суду першої інстанції було скасовано.

Крім того, зазначає, що місцевим судом не було враховано, що обвинувачений не може впливати на свідків та потерпілого, оскільки з моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження минуло більше 5 років. За цей час обвинувачений ОСОБА_7 жодним чином не здійснив навіть спроби поспілкуватися зі свідками та потерпілім. Вказує, що суд не звернув увагу на докази, які свідчать про повне відшкодування шкоди потерпілому, а саме:розписку від 21.07.2018 та нотаріально засвідчену заяву потерпілого ОСОБА_10 , які свідчать, що обвинувачений не тільки незаконно не впливав на потерпілого, а визначаючи свою вину відшкодував у повному обсязі завдану шкоду. Також, звертає увагу, що в судовому засіданні 01.07.2022 прокурор повідомив суд про факт перебування потерпілого ОСОБА_10 за кордоном, що підтверджує об`єктивну фізичну неможливість будь яким чином впливати на нього.

Також, захисник зазначає, що ОСОБА_7 п`ятий рік перебуває під вартою, а після скасування вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова, безпосереднього розгляду в суді не відбувалось вже 7 місяців.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000188 від 17.01.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивстві), вчинене з корисливих мотивів, та у вчиненні розбою, нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
01.07.2022 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Так, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується можливістю призначення йому покарання за вчинення особливо тяжких злочинів - у виді позбавлення волі на тривалий термін, може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати, оскільки судовий розгляд на даний час не завершено.
За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4