н/п 1-кп/336/416/2022
У Х В А Л А
іменем України

15 червня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

помічника судді, який виконує повноваження секретаря судового засідання, ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 - в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 квітня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2022 року включно.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для його обрання, продовжують існувати.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання, оскільки його копію не було завчасно вручено стороні захисту.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Заслухавши аргументи сторін, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є доцільним, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

При продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2021, слідчий суддя визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Оцінюючи доводи прокурора щодо наявності ризиків, суд вважає, що оскільки свідки ще не допитані перед судом, раніше встановлений ризик незаконного тиску на вказаних осіб продовжує існувати, й запобігти вказаному ризику на даній стадії кримінального провадження можливо лише шляхом тримання обвинуваченого під вартою.

Суд вважає, що оскільки свідки (якими зі слів прокурора в судовому засіданні 06.01.2022 є сусіди та матір обвинуваченого, з якою він мешкає в одній квартирі), а також потерпіла ще не допитані перед судом, раніше встановлений ризик незаконного тиску на вказаних осіб продовжує існувати, й запобігти вказаному ризику на даній стадії кримінального провадження можливо лише шляхом тримання обвинуваченого під вартою.

Суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відтак продовжує існувати ризик переховування від суду наразі він не тільки не зменшився до такого рівня, щоб було можливе застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, але, враховуючи оголошення воєнного стану та безпосередню близькість ворога від м. Запоріжжя, суттєво збільшився.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, що робить неможливим здійснення органами Національної поліції України контролю за поведінкою обвинуваченого у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як-то передбачено ч. 5 ст. 181 КПК України.

Доводи захисника про завчасне невручення копії клопотання стороні захисту суд відхиляє за таких підстав.

По-перше, нормами КПК України не передбачено завчасне вручення клопотання про продовження строку запобіжного заходу стороні захисту на відміну від клопотання про обрання запобіжного заходу, адже у даному випадку при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу перевіряється існування вже раніше встановлених ризиків, а тому сторона захисту має можливість спростувати їх наявність чи навести доводи, які б свідчили про їх зменшення. Крім того, як згадувалося вище, відповідно до припису ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою, навіть незалежно від наявності клопотань.

По-друге, відповідно до розписки обвинуваченого на зворотній стороні клопотання, останній отримав копію 01.06.2022, а отже мав можливість узгодити свою позицію щодо порушеного у клопотанні питання із захисниками.

За наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 13 серпня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1