ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/870/22 Справа № 210/6059/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 10 грудня 2021 року про відмову у задоволенні подання ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 10 грудня 2021 року було відмовлено у задоволенні подання ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, має 5 заохочень протягом 2019-2021 років, становить середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.
Тому суд першої інстанції зробив висновок, що відсутні підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_7 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував його позитивну характеристику з місця позбавлення волі, а саме те, що за весь період відбування покарання до нього не було застосовано жодного стягнення, він отримав 5 заохочень за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці.
Зазначає, суд першої інстанції не врахував висновок, зазначений в характеристиці, про те, що він під час відбування покарання довів своє виправлення.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано його ставлення до скоєного злочину, вину у скоєнні якого він визнав повністю та щиро розкаюється у скоєному, позов до нього не заявлявся.
Вказує, що приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне відродження», "Підготовка до звільнення", «Освіта», приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, навчається в 12-Б класі Криворізької загальноосвітньої школи № 7, приймає участь у роботі самодіяльної організації «Веселі нотки», а також проявляє соціально-корисну активність в організації роботи гуртка.
Апелянт наголошує, що відбув встановлену ч.3 ст. 81 КК України частину призначеного йому покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року за ст. 121 ч. 1, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбачлення волі.

Початок строку відбування покарання 03 квітня 2018 року, кінець строку відбування покарання 03 травня 2023 року.

Як вбачається з характеристики від 12 жовтня 2021 року, засуджений ОСОБА_7 за час перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4, ДУ Криворізька виправна колонія № 80 та під час проходження курсу лікування в Міжобласній лікарні (м.Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Відповідно до проведеної проміжної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за допомогою підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, результат ступеня ймовірної небезпеки для суспільства СЕРЕДНІЙ.

Відповідно до наказу МЮУ Про затвердження Порядку формування та ведення Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту № 2023/5 від 26.06.2018 підсистема «КАСАНДРА» забезпечує формування прогнозу вчинення особою повторного кримінального правопорушення, який ґрунтується на використанні машинного навчання та алгоритмів автоматизованих висновків (прогнозів), заснованих на результатах обробки великих структурованих масивів даних. Ступені ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення можуть бути визначені як низький, середній, високий, дуже високий.

Колегія суддів не приймає доводи засудженого щодо його виправлення, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність пяти заохочення за весь період відбуття покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення. З тексту підсистеми КАСАНДРА Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту вбачається, що ступінь ймовірної небезпеки для суспільства у ОСОБА_7 визначений як СЕРЕДНІЙ.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 10 грудня 2021 року про відмову у задоволенні подання ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 10 грудня 2021 року про відмову у задоволенні подання ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4