У х в а л а

28 липня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому клопотання начальника Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

28.07.2022 року прокурор Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 . В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що 25 вересня 2021 року о 02 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пунктів 2.9 «а» та 12.4 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , та без пасажирів і вантажу, рухався автомобільною дорогою «Підволочиськ-Збараж» через с. Нове Село Скориківськкої ТГ Тернопільського району зі сторони смт. Підволочиськ в напрямку м. Збараж. Під час руху водій ОСОБА_5 в порушення вимог пунктів 1.5 ч.1 та 2.3 «б», «д» ПДР України, внаслідок алкогольного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та смугу руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Унаслідок цього і в порушення пунктів 10.1 ПДР України водій ОСОБА_5 , на відрізку 18км+80м вказаної автодороги, що в межах с. Нове Село Скориківської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво та виїхав на смугу зустрічного руху, на якій, передньою частиною керованого автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухались вказаною зустрічною смугою руху у протилежному напрямку від руху водія ОСОБА_5 , тобто назустріч його руху. Внаслідок наїзду пішоходу ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці пригоди, пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких.

Вироком Підволочиського районного суду від 18 липня 2022 року ОСОБА_5 засуджено до реальної міри покарання, проте вирок суду не набрав законної сили, а строк тримання під вартою закінчується 08.06.2022 року.

Прокурор зазначає наступні обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені у п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою:
1) існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;
2) ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 безпосередньо знайомий із багатьма свідками та потерпілим даного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози може схиляти свідків та потерпілого до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні під час розгляду судом апеляційної інстанції або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, на думку прокурора, вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник та ОСОБА_5 проти клопотання заперечили, та просять у його задоволенні відмовити.

Вислухавши захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.. 537 ч.1 п.14 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, відповідно до ч.2 ст. 539 КПК України має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Встановлено, що вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання 08:40 год. 25 вересня 2021 року.

Разом з тим при ухвалені вироку, судом не вирішено питання, щодо продовження строку запобіжного заходу, котрий закінчується до набрання вироком чинності.

08.06.2022 року ухвалою судді Підволочиського районного суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 06.08.2022 року.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки засуджений до реальної міри покарання, а відтак може уникати кримінального переслідування.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка засуджена за вчинення тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

З врахуванням наведеного, особи ОСОБА_5 та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задоволити.

Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки, а також враховуючи, що строк тримання під вартою спливає 06.08.2022 року, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374,537,539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів до 26 вересня 2022 року 08 год. 40 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя