У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2022 Справа №607/6080/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000097 від 15 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинна Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , працюючого солдатом роти охорони четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутата, не адвоката, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 286-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчою групою у складі слідчих відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління та СВ ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000097 від 15 травня 2022 року, про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 травня 2022 року приблизно о 5 годині, водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі ПДР), а також вимог, які наведені у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30.06.1993), із змінами та доповненнями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «MITSUBISHI Lancer», р.н. НОМЕР_1 , та із пасажирами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рухався проїзною частиною автомобільної дороги С200810 «Глинна Медова Будилів» зі сторони с. Глинна у бік с. Будилів Козівської територіальної громади Тернопільського району.

Під час руху водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_5 , внаслідок алкогольного сп`яніння, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР.

Унаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка» та виконання їх вимог) та 12.1 ПДР, водій ОСОБА_5 , під час проїзду ділянки вказаної автодороги, що на початку вулиці Шевченка у с. Медова Козівської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив занос керованого автомобіля «MITSUBISHI Lancer», його виїзд за межі проїзної частини вліво та перекидання.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MITSUBISHI Lancer» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці ДТП.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду 15 травня 2022 року, внесені відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

15 травня 2022 року розслідування цього кримінального провадження доручено здійснювати групі слідчих до складу якої включено старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , якого призначено старшим групи.

16 травня 2022 року у кримінальному провадженні за №0000097 від 15 травня 2022 року призначено прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_13 .

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затриманий старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України.

Визнання підозрюваним ОСОБА_5 своєї вини та його зізнавальних показань, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , згідно з вимогами п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативну міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Встановлено, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, з поміж інших доказів, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які допитані слідчими у ході досудового розслідування.

За таких обставин, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , шляхом схиляння до дачі ними у суді завідомо неправдивих показань або відмови від дачі показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він є неодруженим, на утриманні дітей чи осіб похилого віку не має, що вказує на такі соціальні зв`язки, які дозволяють йому переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, він документований паспортом для виїзду за кордон, номер НОМЕР_2 (діє до 25.06.2028), який дозволяє йому безперешкодно виїхати за межі України і таким чином ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди із смертельним наслідком, підозрюваний ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим відповідно порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, що вказує на його легковажне відношення до встановлених Законом правил безпеки дорожнього руху, і яке, як наслідок, призвело до загибелі людини. Окрім того, як встановлено у ході розслідування, підозрюваний ОСОБА_5 вказаної ночі порушив умови комендантської години. Наведені обставини свідчать про те, що він може таким же чином легковажно порушити покладені на нього судом обов`язки, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, не буде з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків,

З врахуванням вищенаведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу, оскільки відсутні ризики. Тому просять застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, виходячи з таких міркувань.
Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою у складі слідчих відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління та СВ ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000097 від 15 травня 2022 року, про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 16.05.2022 ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

На думкуслідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, зокрема:

протоколом огляду місця ДТП від 15.05.2022 з додатками, яким, окрім загальних характеристик дороги, зафіксовано сліди юзу автомобіля «MITSUBISHI Lancer», які починаються на проїзній частині дороги та надалі виходять на ліве узбіччя, що свідчать про виникнення заносу вказаного транспортного засобу. Також зафіксовано кінцеве розташування пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI Lancer» у лівому відносно напрямку його руху кюветі, розташування трупа ОСОБА_8 та інших слідів ДТП;

показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно яких, 15.05.2022 приблизно о 5 годині, він спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 були пасажирами автомобіля «MITSUBISHI Lancer», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 .. О вказаній годині, вони рухались автодорогою зі сторони с. Золочівка у бік с. Будилів. Під час такого руху на великій швидкості (орієнтовно 70-80 км/год) у с. Медова, ОСОБА_5 не впорався з керуванням та допустив його занос, після чого автомобіль виїхав на узбіччя, де перекинувся;

показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які за змістом є аналогічними до показань свідка ОСОБА_14 ;

випискою з медичної карти хворого ОСОБА_5 , згідно якого проведено освідчення останнього на стан алкогольного сп`яніння на апараті «Алкофор 307», показник 0,820 ‰ (проміллє);

речовим доказом автомобілем «MITSUBISHI Lancer», р.н. НОМЕР_1 , із пошкодженнями, які утворились внаслідок ДТП;

лікарським свідоцтвом про смерть № 250, згідно якого, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Окрім цього, беззаперечних доказів, які б спростовували обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_5 , слідчому судді не надано.
При цьому необхідно відзначити, що на даному етапі кримінального провадження стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.
Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що пред`явлена ОСОБА_5 , підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного.
Так, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти, що в силу вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя вважає, доведеним і ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_5 , а відтак останній як особисто так і через третіх осіб, може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Відтак слідчий суддя дійшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.
Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою на переконання слідчого судді, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , іншого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України, які як встановлено на даний час не зменшились та продовжують існувати, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого кримінального правопорушення.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він працює, на утриманні особи не перебувають, має паспорт для виїзду за кордон.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість. Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_15 , під вартою не встановлено.
Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні, а саме, з протоколу затримання особи, підозрюваного ОСОБА_5 , було затримано у відповідності до ст. 208 КПК України, 15.05.2022.
Відтак саме з 15.05.2022 слід виходити при обрахуванні строку тримання під вартою.
У зв`язку із наведеним, клопотанняпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.
За змістом ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи спосіб вчинення злочину підозрюваним ОСОБА_5 , про який зазначено у повідомленні про підозру, передбачені ст.ст.177,178 КПК України обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що належить до злочину, які спричинили загибель людини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні №0001731 від 12.12.2021.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176178, 183, 193, 194, 198, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000097 від 15 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 58 днів, до 11 липня 2022 року, без визначення розміру застави, відповідно до п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України.
Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 11 липня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У задоволенні клопотань захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 18 травня 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1