Справа № 344/8715/22
Провадження № 1-кс/344/3347/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001138, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0001138 від 19.07.2022, за підозрою ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Івано-Франківського міського суду за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186

КК України, до покарання у виді 240 годин громадських робіт, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах.

Так 19.07.2022, близько 16 год 30 хв, ОСОБА_4 спільно з

ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Івано-Франківськ, Південний бульвар, 42, неподалік розважального центру для дітей «Чубі Бум», побачили малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який рухався на самокаті в напрямку проїжджої частини.

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступивши в злочинну змову з метою відкритого викрадення чужого майна, а саме самоката, який належить малолітньому потерпілому ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 швидко підбігли з-заді до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 раптово, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я в момент його заподіяння, штовхнув потерпілого в спину, внаслідок чого останній відчув фізичну біль та втративши рівновагу припинив рух, утримуючи самокат однією рукою.

У цей час, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу, та не в змозі чинити активний фізичний опір, ОСОБА_7 , застосувавши насильство, вирвав із руки ОСОБА_8 самокат та разом із ОСОБА_4 почали втікати з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, тим самим відкрито викравши самокат марки «Native» моделі «Stem Pro (S495)», чорного кольору (матовий), вартість якого становить 7000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинили батькові потерпілого ОСОБА_8

- ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

20.07.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , непрацюючий, з повною середньою освітою, неодружений, 16.07.2022 засуджений вироком Івано-Франківського міського суду за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296,

ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,-

Як зазначено у клопотанні, підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться: у протоколі огляду місця події від 19.07.2022, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі огляду відеозапису та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, підозрюваний усвідомлює неминучість покарання за його вчинення.

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_9 та

ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки підозрюваному з копій матеріалів кримінального провадження та доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу стало відоме місце їх проживання.

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки

ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, просили обрати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 20.07.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме: відомостями, що містяться: у протоколі огляду місця події від 19.07.2022, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколі огляду відеозапису та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. При цьому, підозрюваний усвідомлює неминучість покарання за його вчинення,

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_9 та

ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки підозрюваному з копій матеріалів кримінального провадження та доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу стало відоме місце їх проживання,

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки

ОСОБА_4 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків.

Відтак, враховуючи зазначене, а також, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_4 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даних правопорушень, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт, як про це клопотали підозрюваний та його захисник, не зможе в повній мірі запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі досудового розслідування виконанню завдань кримінального провадження.

В контексті цього слідчий суддя зауважує на тому, що інкриміновані дії з приводу вчинення яких ОСОБА_4 оголошено підозру, вчинено під час дії в Україні воєнного стану, потерпілим від злочину є неповнолітня дитина, під час вчинення відповідних дій підозрюваний, з його слів, перебував у стані алкогольного сп"яніння.

До клопотання також додано копію вироку Івано-Франківського міського суду від 16.06.2022 року у справі №344/7061/22, який згідно комп`ютерної програми документообігу загальних судів "Д-3" набрав законної сили 19.07.2022 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч.2, ст. 186 ч.1 КК України.

Дії, з приводу яких у кримінальному провадженні № 0001138 оголошено підозру, вчинено через місяць після винесення даного вироку.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В ході кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на даному етапі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , застосовувалося насильство щодо потерпілого (неповнолітньої дитини) докази на підтвердження чого містяться в матеріалах клопотання.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, застосування психологічного та фізичного насильства, вчинення такого насильства одночасно кількома особами щодо одного потерпілого, при цьому неповнолітнього, (тобто у стані неспівмірності фізичної сили), є вкрай негативною формою зухвалості і прямою підствою для слідчого судді не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави щодо підозрюваного.

Відтак, враховуючи вищевикладене, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, наслідки злочину, вчинення таких дій із застосуванням фізичного насильства, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Отже, в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 16 вересня 2022 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено і підписано 22.07.2022 року.