Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1466/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
28 вересня 2022 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Бердичівського району (Ружинська ОТГ), смт. Ружин, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого ТОВ «Ружинська будівельна кераміка», не депутата, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
21 серпня 2021 р. ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебували в приміщенні магазину «Наш Край», що за адресою смт. Ружин, вул. О.Бурди, 49, Житомирської області.
Знаходячись біля каси № 2 магазину «Наш Край» у ОСОБА_5 та з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, після словесного зауваження працівника вказаного магазину ОСОБА_6 , з вимогою оплатити пляшку з алкогольним напоєм, виник протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку групою осіб з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження діючи з єдиним прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення врегульованих законом комплексу суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно- корисної діяльності, спокійний відпочинок, дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, і бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства і прийнятих в ньому правил поведінки, тобто ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моральності, знаходячись в громадському місці, а саме в приміщенні магазину «Наш Край», діючи з особливою зухвалістю, використовуючи малозначний привід для здійснення своїх хуліганських дій, а саме усне зауваження ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що за їхніми діями спостерігають сторонні особи, почали провокувати останнього на бійку, нахабно себе поводили по відношенню до ОСОБА_6 , ставали у боксерську стійку, робили характерні рухи руками і корпусом.
Після цього, не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої хуліганські дії групою осіб, ОСОБА_5 , діючи спільно з з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, ігноруючи елементарні норми поведінки, що існують в суспільстві, виражаючись при цьому нецензурною лайкою, виштовхали ОСОБА_6 до тамбуру магазину, де з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження наніс йому кілька ударів кулаками правої та лівої руки по обличчю, а ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком правої руки з область шиї потерпілого.
В подальшому з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження продовжуючи свої хуліганські дії схопив лівою рукою ОСОБА_6 за шию та утримуючи повалив його на підлогу. В цей же час ОСОБА_5 діючи спільно з з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю, утримуючи правою рукою пляшку горілки торгової марки «Грін Дей » ємністю 0,5 л., наніс нею один удар по голові ОСОБА_6 , в результаті чого указана пляшка розбилась, а в потерпілого з голови пішла кров, після чого ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження залишили приміщення магазину, який на той час тимчасово припинив роботу.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна на голові, синця на лівій нижній кінцівці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на голові, рани та синця на правому плечі та рани на правому передпліччі, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.
12.08.2021 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 296 КК України, в якій вказано, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, з потерпілим примирилися, претензії з боку останнього відсутні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо примирення він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену угоду про примирення.
Захисник адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодний, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, які були роз`яснені судом.
Прокурор просив затвердити укладену угоду про примирення, з призначенням обвинуваченому покарання узгодженого сторонами в угоді.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, яке відповідно ч. 4 ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Свою винуватість у вчиненні злочину визнав беззастережно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, постійно проживає з сім`єю за місцем реєстрації. Обставин, передбачених ч.3 ст.61 КК України, які б перешкоджали призначенню ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі - немає.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України суд вважає його щире розкаяння у скоєному та добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Щодо обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд зазначає, що у відношенні обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 03.02.2022. Строк тримання під вартою встановлено з 03 лютого 2022 року.
При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше несудимий, позитивно характеризується, має місце проживання.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 з 03.02.2022 року безперервно перебуває під вартою, тому станом на 28.09.2022 року його строк попереднього ув`язнення складає 238 днів, а в перерахунку на строк обмеження волі згідно положень ст.72 КК України 476 днів. Тобто на день винесення вироку обвинувачений ОСОБА_5 фактично повністю відбув покарання, яке узгоджене сторонами угоди, тому до набрання вироком законної сили, суд змінює запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Крім того, відповідно до ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі.
Долю речових доказів за цим кримінальним провадженням вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (Одного) року обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_5 з під варти у залі суду негайно.
До набрання вироком про затвердження угоди про примирення законної сили змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за викликом до суду;
- не відлучатися із місця свого проживання без дозволу суду, крім випадків необхідних для явки в суд, лікування;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
Вирок в частині виконання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту покласти на ВПД №2 Бердичівського РВП в Житомирській області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .