29.04.2022
Справа № 331/995/22
Провадження № 1-кс/331/391/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурораОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000057 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 березня 2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самойлівка Верхньорогачівського району Херсонської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, державними нагородами та відзнаками не відзначався, не є особою щодо якої згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.438 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 12.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.438 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, щогромадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, не пізніше 02.04.2022 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), перебуваючи в селі Зарічне Запорізького району Запорізької області (раніше - Оріхівський район, село Димитрове), будучи достовірно обізнаним про введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану, добровільно вирішив та надав сприяння представникам іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинив активні дії спрямовані на наведення та корегування вогню збройних сил та інших воєнізованих формувань держави-агресора на позиції бойових підрозділів Збройних Сил України на території с. Зарічне Запорізького району Запорізької області.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів Збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань російської федерації на територію України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу політичного керівництва РФ, військовослужбовці ЗС та інших воєнізованих формувань РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інших об`єктів цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям Збройних сил України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі на території Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України, мешканець АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , не раніше 02.04.2022 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), діючи умисно та за власною ініціативою, спрямованою на наведення вогню ЗС та інших воєнізованих формувань держави-агресора на позиції Збройних Сил України, а також інших воєнізованих формувань, які створені відповідно до законодавства України, зібрав розвідувальну інформацію: про задіяні до протидії російської агресії зразки зброї та військової техніки, їх місця дислокації, кількість особового складу підрозділів ЗС України розташованих на території села Зарічне Запорізького району Запорізької області.

Далі, діючи умисно на виконання свого злочинного плану, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання у с. Зарічне Запорізького району Запорізької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків спрямованих шкоду територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності території Запорізької області на виконання злочинного наміру 02 квітня 2022 року о 16 годині 39 хвилин, використовуючи сервіс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для доступу до заблокованої Рішенням РНБО від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», продовжених Указом Президента України від 14 травня 2020 року про блокування в Україні російської соціально-орієнтованої мережі «Вконтакте», використовуючи власний профіль (обліковий запис) « ОСОБА_8 », в умовах воєнного стану, з метою наведення та корегування вогню держави-агресора, здійснив відправлення зібраної ним розвідувальної інформації про найменування, кількості та місця розміщення бойової техніки та особового складу ЗСУ, відомостей щодо прихованого розміщення бойової техніки, мінних полів та наявних АДРЕСА_3 ) представникам іноземної держави.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, не раніше 02.04.2022 (точна дата під час досудового розслідування не встановлена) з використанням власного профілю (облікового запису) « ОСОБА_8 », який створено у соціальній мережі «Вконтакте», відправив інформацію щодо розташування військової техніки та живої сили ЗСУ із прикріпленням графічної інформації, яка містить точні дані щодо місцевості особистим повідомленням на адресу профілю (облікового запису) соціальної мережі «Вконтакте» із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який, як встановлено під час досудового розслідування, використовується громадянином російської федерації, для здійснення збору інформації щодо розташування Збройних сил України, у тому числі військової техніки та засобів ураження та її подальшу передачу збройним силам російської федерації для ефективного ведення бойових дій проти України.

Вказаними діями, ОСОБА_5 надав допомогу представникам іноземної держави, умисно створивши умови для його вчинення, а саме державної зради у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

05 квітня 2022 року о «01» годині «15» хвилин слідчим 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенантом юстиції ОСОБА_6 в порядку ч. 5 ст. 208 КПК України, складено протокол про затримання уповноваженою службовою особою, відповідно до якого, громадянина України ОСОБА_5 фактично затримано о «22» годині «30» хвилин 04.04.2022 з підстав, передбачених ст. 208 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 615 КПК України, 07.04.2022 заступником керівника Запорізької обласної прокуратури обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів до по 22 годину 30 хвилин 04 травня 2022 року включно.

04 травня 2022 року спливає строк дії постанови прокурора про тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , однак досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершено та триває, тоді як ризики, встановлені органом досудового розслідування, не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились. Орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , з метою уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно продовжити йому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 30 діб з моменту закінчення дії постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу від 07.04.2022 року.
Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні внесене клопотання підтримала за викладеними вище мотивами та обґрунтування, просила його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили обрати більш м`який запобіжний захід та надати можливість перебувати вдома, беручи до уваги, що ОСОБА_5 має власну квартиру у межах м. Запоріжжя, де може перебувати на домашньому арешті. При цьому має соціальні зв"язки, батьків похилого віку, які потребують його допомоги через вік та наявні захворювання. Крім того, сам страждає від різних хвороб та потребує лікування. Окремо заззначили, що слідчим не доведені викладені у клопотанні ризики, зокрема -ймовірний вплив на свідків, які є родичами ОСОБА_5 , тобто жодним чином здійснити на них вплив він не має можливості. Усі докази по справі фактично зібрані, тому перешкодити слідству ОСОБА_5 ,, перебуваючи на волі, не може з об"єктивних причин. Тому просили обрати більш м"який запобіжний захід та надати можливість на час слідства перебувати вдома разом із сім"єю.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за процесуального керівництва групи прокурорів Запорізької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 12.03.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.438 КК України.
04 квітня 2022 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06 квітня 2022 року слідчим 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенантом юстиції ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.438 КК України.
07 квітня 2022 року, відповідно до вимог ст. 615 КПК України, заступником керівника Запорізької обласної прокуратури підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 30 днів по 22 годину 30 хвилин 04 травня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Слідчий суддя доходить висновку, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтовано, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України, від 04.04.2022; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 04.04.2022 під час проведення якого, було виявлено та вилучено мобільні телефони, комп`ютерна техніка та електронні носії інформації; протоколом огляду від 04.04.2022 профілю (облікового запису) в соціально-орієнтованій мережі «Вконтакте» із назвою: « ОСОБА_8 », якою особисто користується ОСОБА_5 під час проведення якого, виявлено повідомлення відправлене 02.04.2022 на адресу профілю (облікового запису) із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з інформацією про найменування, кількость та місця розміщення бойової техніки та особового складу ЗСУ на території с. Зарічне Запорізького району Запорізької області; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 05.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.04.2022, який пояснив обставини вчинення обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення; протокол огляду від 05.04.2022 речей, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 під час проведення якого, виявлено листування відносно вторгнення збройними силами російської федерації на територію України.

Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме: вчинення особливо тяжких злочинів в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання.
Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що наразі частина території Запорізької області тимчасово не контролюється українською владою, що може спонукати підозрюваного до переховування саме на цій території.
Також доведений ризик можливого продовження злочинної діяльності, оскільки ОСОБА_5 може надалі сприяти представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, оскільки перебування його за місцем проживання створить можливість обвинуваченому використосувати різні електронні пристрої із тією самою метою.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час органу досудового розслідування невідома вся кількість осіб, які тим чи іншим чином, сприяли вчиненню ОСОБА_5 , інкримінованому йому злочину, що не виключає факту знаходження частини співучасників злочину на волі, що дасть останньому можливість спілкування з ними та здійснення відповідного впливу на них, в тому числі за допомогою представників РРФ, а також здійснення такого ж впливу на свідків, які можуть надати показання з приводу незаконної діяльності підозрюваного.

Під час судового засідання жодних даних про те, що вказані вище ризики змінились або зменшились після обрання прокурором запобіжного заходу слідчим суддею не отримано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою як таких, що недостатні запобігти встановленим ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, здійснення впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п. 79.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000057 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 березня 2022 року у відношенні підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.438 КК України, ОСОБА_5 , - задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, строком на тридцять діб з моменту закінчення дії постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу від 07.04.2022 року, а саме до 03 червня 2022 року до 22 години 30 хвилин.
Ухвала слідчого судді про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1