В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 1) вироком Тернопільского міськрайонного суду Тернопільської області від 27.08.2018 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням 1 (одного) року іспитового строку; 2) вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2019 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.09.2018 року, більш суворим, яке призначено за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст.ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням 2 (двох) років іспитового строку,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
обвинувачений ОСОБА_4 , 25.12.2018 року приблизно о 17:10 год., перебуваючи у приміщенні обміну валют, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення повторно, відкрито шляхом ривка намагався викрасти з руки ОСОБА_6 грошові кошти, а саме купюру номіналом 100 доларів США (KF77876305C), що згідно з курсом НБУ станом на 25.12.2018 становить 2770 гривень. Відірвавши частину купюри номіналом 100 доларів США (KF77876305C), ОСОБА_4 , утримуючи її та усвідомлюючи факт викриття його злочинних дій, намагався втекти з місця події, однак, при цьому, свій злочинний умисел не зміг довести до кінця, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_7 та працівниками патрульної поліції. Тим самим попереджено завдання потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2770 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.
Крім того, судом встановлено, що вироком Тернопільского міськрайонного суду Тернопільської області від 27.08.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому 1 (одного) року іспитового строку.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, визначеного вироком Тернопільского міськрайонного суду Тернопільської області від 27.08.2018 року.
Разом з цим, встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2019 року було враховано вирок Тернопільского міськрайонного суду Тернопільської області від 27.08.2018 року, а саме: ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.09.2018 року, більш суворим, яке призначено за даним вироком, остаточно призначено покарання ОСОБА_4 до відбуття у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому 2 (двох) років іспитового строку.
Відтак, з урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до своїх дій, враховуючи, що останній неодноразово судимий, тривалий час переховувався від суду, внаслідок чого його обуло оголошено в розшук, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2019 року слід виконувати самостійно, й це буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.01.2019 року - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання даним вироком законної сили.

Речові докази:

1.диск DVD-R, із записами здійснені зовнішньої камери відеоспостереження за 25.12.2018, що був наданий свідком ОСОБА_7 - залишити у матеріалах кримінального провадження;
2.мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 ; грошові кошти: куп`юра номіналом 1 (одна) гривня, серійний номер НЄ 4014818, 2011 р.в.; куп`юра номіналом 2 (дві) гривні, серійний номер ТГ 7381694, 2013 р.в.; куп`юра номіналом 100 (сто) доларів США серійний номер KL 33261633 С, 2006 р.в.; в`язка ключів у кількості З (три) штуки, пластиковий магнітний брелок повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1