Справа №175/866/22
провадження №1-кс/175/247/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_2 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі,
ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді ОСОБА_1 25 травня 2022 року надійшло вищевказане клопотання.
Ознайомившись з матеріалами зазначеного клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне залишити його без розгляду, зважаючи на наступні обставини.
Пунктом 18 частини 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
При вирішенні вказаного питання слід керуватися ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що порядок залишення засудженого у слідчому ізоляторі за ухвалою слідчого судді прямо не визначений у КПК України, слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті це клопотання.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено такі терміни, що їх вжито в цьому Кодексі, якщо немає окремих вказівок, мають таке значення: слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду, а пунктом 22 визначено, що суд першої інстанції це - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності, який знайшов своє відображення у положенні ст. 26 КПК України, зокрема, частиною третьої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Як вбачається з наданого клопотання прокурор просить до завершення досудового розслідування та закінчення судового розгляду кримінального провадження №0000176 від 19.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України тимчасово залишити засудженого за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі.

Тобто враховуючи вище викладене, а також відповідно до ст. 537, 539 КПК України визначено, що саме відповідний суд, як це передбачено вище вказаною нормою, вирішує вище вказане питання, а не слідчий суддя (під час досудового розслідування), а тому вирішення цього питання не віднесено до повноважень слідчого судді цим Кодексом, а тому слідчий суддя позбавлений можливості розглядати по суті це клопотання у передбаченому процесуальним законом порядку, а отже, таке клопотання слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 26, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_2 про тимчасове залишення засудженого ОСОБА_3 у слідчому ізоляторі залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1