Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/179/22
Провадження № 1-кп/483/96/2022
ВИРОК
Іменем України
26 жовтня 2022 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщенням Придніпровського районного суду міста Черкаси та з використанням прокурором власних технічних засобів поза межами приміщення суду за допомогою системи «EasyCon»кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 23 січня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, є громадянином України, одружений, з професійно-технічною освітою, є військовослужбовцем, на момент вчинення злочину проходив військову службу за контрактом на посаді розвідника (оператора) відділення протитанкових керованих ракет групи вогневої підтримки 2 загону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», раніше не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду за наступних обставин.

26 листопада 2015 року ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 (після перейменування військова частина НОМЕР_1 ) контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 26 листопада 2015 року № 61-РС ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника (санітарного інструктора) групи спеціального призначення загону спеціального призначення, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення.
З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо.

07 серпня 2017 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу,» усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи іх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебував за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не
повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця до 10 год. 27 січня 2022 року, коли ОСОБА_4 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, та повідомив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив розташування вказаної військової частини.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому нез`явленні вчасно на службу без поважних причин винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно у серпні 2017 року не з`явився вчасно до місця проходження служби за викладених вище обставин. У вчиненому щиро кається.
За згодою учасників судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у провадженні докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_4 як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно, є учасником бойових дій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставини, що його пом`якшують з`явлення із зізнанням та щире каяття обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, речових доказів, судових витрат немає, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: