Справа № 598/2047/14-к
провадження № 1-кп/598/2/2022
УХВАЛА

"03" травня 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , інших учасників судового провадження: потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_6 , представників потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.135, ч.2 ст.286 КК України,-
встановив:
В Збаразькому районному суді Тернопільської області перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про призначення комісійної комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, мотивуючи це тим, що при проведенні, а в подальшому і при дослідженні ряду експертиз, які було проведено під час досудового розслідування та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні, виявлено ряд протиріч та розбіжностей, які в свою чергу унеможливлюють прийняття законного і обґрунтованого рішення в справі. А тому, з метою усунення вказаних протиріч та розбіжностей у даних експертизах, просить призначити в справі вказану експертизу, проведення якої доручити експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, на вирішення якої поставити наступні питання:
1.Якою була швидкість руху автомобіля «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , у момент застосування екстреного гальмування та в момент наїзду на пішохода?

2.З урахування зафіксованих слідів гальмування на місці події та визначеної під час проведення слідчого експерименту відстані, на якій наставала видимість перешкоди, чи технічно спроможні покази водія ОСОБА_4 про те, що в момент виникнення небезпеки для руху він рухався на ближньому світлі фар?

3.Яка максимально дозволена швидкість руху автомобіля «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , у заданих дорожніх умовах, виходячи з умов видимості дороги:

-при ввімкненому ближньому світлі фар?

-при ввімкненому дальному світлі фар автомобіля?

Відповідь надати з урахуванням технічно спроможних вихідних даних.

4.Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_4 уникнути наїзду на пішохода, рухаючись з дозволеною швидкістю руху, яка буде встановлена цією експертизою, у момент настання конкретної видимості пішохода, який би перебував у вертикальному чи наближеному до такого положенні, а також у горизонтальному положенні?

5. Чи відповідали дії водія ОСОБА_4 у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, чинним на момент настання ДТП?
6. Чи перебувають з технічної точки зору (у разі встановлення невідповідностей) у прямому (причинному) зв`язку з настанням ДТП?
7. Що, з технічної точки зору, могло стати причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди?
8. Якою частиною автомобіль «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , контактував з пішоходом ОСОБА_8 в момент наїзду (переїзду)?
9. Чи має автомобіль «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , пошкодження, які б могли свідчити про його контактування з пішоходом ОСОБА_8 при умові його перебування у вертикальному чи близькому до такого положенні? Якщо так, то якими є характер, локалізація та механізм утворення цих ушкоджень, розмежувати технічні ушкодження, які характерні виключно при вчиненні наїзду на потерпілого і які характерні при вчиненні переїзду на потерпілого?
10. Після встановлення цією експертизою швидкості руху вказаного автомобіля «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , у момент наїзду, яким міг бути механізм його контактування з потерпілим та відкидання (при умові перебування пішохода у вертикальному чи близькому до нього положенні (при умові наїзду на нього)? Чи міг транспортний засіб «ЗАЗ-ВІДА», р.н.з. НОМЕР_1 , спершу здійснити наїзд на пішохода ОСОБА_8 , якщо б він перебував у вертикальному чи наближеному до такого положенні, а після переїзд цим же транспортним засобом?
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 заперечили проти даного клопотання, вважають його безпідставним та необгрунтованим.
Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_6 та представник потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про призначення комісійної комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.
Ознайомившись із даним клопотанням та думкою учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання виходячи із наступного.
Так, відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Питання щодо належності та допустимості доказів наведені в ст.ст. 85-88 КПК України.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 р. «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

У п.17 вказаної Постанови визначено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: - чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; - чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; - компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; - достатність поданих експертові об`єктів дослідження; - повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; - узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; - обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи в ході досудового розслідування та судового розгляду справи було проведено ряд експертиз, в тому числі судово-медичну експертизу, судові автотехнічні експертизи, комплексну автотехнічну, транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизу, які були досліджені в судовому засіданні. Підстав не довіряти висновкам експертів, які були попереджені про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384 та 385 КК України, у суду немає.

Жодний даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків проведених експертиз матеріали справи не містять та не наведені прокурором в обгрунтування призначення комісійної комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи. Висновки проведених експертиз є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження даних об`єктів. А деякі розбіжності між дослідженими в судовому засіданні висновками експертиз було усунуто під час допиту експертів в судовому засіданні, які на поставлені учасниками судового процесу запитання дали зрозумілі і вичерпні відповіді.

При цьому, суд враховує і те, що після проведеної на підставі ухвали суду від 07 грудня 2017 року комплексної судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, судово-медичної експертизи (висновок №166/18-52/8320/20-52, 385/18 від 26.03.2020 року та висновок №80378038/20-52 від 31.03.2020 року) та допиту в судовому засіданні експертів, які приймали участь у проведенні даної експертизи, жодних нових доказів, які б потребували дослідження експертом - автотехніком чи транспортним трасологом, не було здобуто.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що в даному випадку прокурором не доведено необхідність призначення комісійної комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертних досліджень можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті, з урахуванням чого в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст.94, 242, 332, 372 КПК України, суд,-
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення комісійної комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_9