Справа № 296/6324/22
УХВАЛА
Іменем України
29 вересня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 29.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: корпоративні права (25% статутного капіталу Підприємства) ПП "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини ЄВРО-МЕДСТАР", (), адреса: Житомирська область, Новоград-Волинський р-н, місто Баранівка, вул. Звягельська, 66; корпоративні права (33% статутного капіталу Товариства) ТОВ "ЄВРО-МЕДСТАР+"(), адреса: Житомирська область, місто Бердичів, вул. Вінницька, 53; квартира, загальною площею 73,06 кв. м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер: :03:001:0262, площа 0.2,га, адреса: АДРЕСА_2 ; будинок, загальна площа 105,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 , з метою недопущення можливості відчужувати його та розпоряджатись ним будь-яким чином, для забезпечення заходу кримінального провадження - конфіскації майна, як виду покарання.

В обґрунтування клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000387 від 29.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво забезпечується Житомирською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно з наказом міністра охорони здоров`я України ОСОБА_5 № 22-о від 09.06.2022, ОСОБА_4 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України».

Згідно з наказом міністра охорони здоров`я України ОСОБА_5 № 1016 від 13.06.2022 внесено зміни до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 02.06.2021 №1103 та Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» отримала назву Державна установа «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

Згідно з наказом №160-ос від 21.06.2022 ОСОБА_4 приступив з 23 червня 2022 року до виконання обов`язків генерального директора Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» з правом першого підпису на фінансових та організаційно-розпорядчих документах.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, діючи умисно, одержав для себе неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так 19 серпня 2022 року ОСОБА_6 , з метою працевлаштування до Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_7 , який раніше працював у сфері охорони здоров`я. Останній повідомив, що знайомий з керівником вказаної державної установи ОСОБА_4 .

В подальшому 29 серпня 2022 року ОСОБА_7 призначив зустріч ОСОБА_6 за місцем знаходження Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» в м. Житомирі, по вул. Великій Бердичівській, 64, де приблизно о 12 год 00 хв останні зайшли до службового кабінету ОСОБА_4 , де обговорили зміст роботи ОСОБА_6 після чого останнім була написана заява про прийняття на посаду оператора комп`ютерного набору у відділі кадрів вказаної установи.

Після повернення до службового кабінету ОСОБА_8 , який розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Державної установи «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» в м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська, 64, останнім було висловлене прохання ОСОБА_6 про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США за працевлаштування останнього на роботу.

Тобто в ході вказаної розмови ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, висловив прохання ОСОБА_6 про передачу йому неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США за його прийняття на роботу.

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, за вчинення дій в інтересах ОСОБА_6 , направлених на позитивне рішення прийняття останнього на роботу, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, 01.09.2022, приблизно о 16 год 00 хв, перебуваючи у власному службовому кабінеті повідомив ОСОБА_6 про передачу неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США ОСОБА_7 , якого залучив як посередника у вчиненні кримінального правопорушення.

В свою чергу 05.09.2022 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , будучи обізнаним про злочинний умисел останнього та реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 , призначив зустріч ОСОБА_6 в господарському приміщенні в АДРЕСА_4 , де приблизно о 15 год 40 хв ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, для подальшої її передачі ОСОБА_4 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел до кінця, діючи за попередньою змовою між собою, 05.09.2022 приблизно о 17 год 45 хв ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 в господарському приміщені в АДРЕСА_5 , де передав останньому отримані від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

За таких обставин ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та за пособництва останнього, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в суму 1000 доларів США за прийняття останнього на роботу до «Житомирський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

Тобто, ОСОБА_4 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

06.09.2022 у відповідності до вимог ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 195 тис. грн.

Від УСР в Житомирській області ДСР НПУ органом досудового розслідування за вих.№4542/55/105/01-2022 від 20.09.2022 отримано матеріали з інформацією про рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Так, згідно відомостей, які наявні у матеріалах кримінального провадження, у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебувають:

1. Корпоративні права (25% статутного капіталу Підприємства) ПП "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини ЄВРО-МЕДСТАР", (), адреса: Житомирська область, Новоград-Волинський р-н, місто Баранівка, вул. Звягельська, 66;

2. Корпоративні права (33% статутного капіталу Товариства) ТОВ "ЄВРО-МЕДСТАР+"(), адреса: Житомирська область, місто Бердичів, вул. Вінницька, 53;

3. Квартира, загальною площею 73,06 кв. м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ;

4. Земельна ділянка, кадастровий номер: :03:001:0262, площа 0.2,га, адреса: АДРЕСА_2 ;

5. Будинок, загальна площа 105,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 .

Прокурор у кримінальному провадженні вважає, що існує необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 з метою недопущення можливості відчужувати його та розпоряджатись ним будь-яким чином, для забезпечення заходу кримінального провадження - конфіскації майна, як виду покарання.

Окрім того, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України просить розглядати клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_4 без повідомлення підозрюваного та його захисників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Оскільки у разі повідомлення сторони захисту про розгляд зазначеного клопотання, останні можуть вжити заходів щодо його відчуження з метою можливого уникнення відповідальності ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, так як санкція ч. 3 ст. 368 КК України, що відноситься до категорії тяжких корупційних правопорушень, передбачає обов`язкову конфіскацію майна та позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Також просила з метою забезпечення арешту майна розгляд даного клопотання проводити без повідомлення власника майна, оскільки його виклик може призвести до відчуження вказаного майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З доданої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстроване наступне майно: земельна ділянка, кадастровий номер: :03:001:0262, площа 0.2,га, адреса: АДРЕСА_2 ; будинок, загальна площа 105,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 ; квартира, загальною площею 73,06 кв. м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, вимоги ст.173 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає, що є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер: :03:001:0262, площа 0.2,га, адреса: АДРЕСА_2 ; будинок, загальна площа 105,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 ; квартиру, загальною площею 73,06 кв. м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Беручи до уваги обґрунтованість підозри, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, вважаю за необхідне накласти арешт на вищевказане майно шляхом встановлення заборони у праві розпорядження та відчуження зазначеним майном без обмеження права користування.

Щодо вимог клопотання в частині накладення арешту на корпоративні права, слідчий суддя зазначає наступне.

Поняття майнових прав визначено у абз. 3 ст. 3 Закону України від 12 липня 2001 р. «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Визначення корпоративних прав надано у ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України. Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Варто зазначити, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Водночас такі обмеження не розповсюджуються на майно, яке визнано речовим доказом.

Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно (корпоративні права) мають ознаки, передбачені ст.ст. 98, 170 КПК України слідчому судді не подано.

З матеріалів справи вбачається, що неправомірна вигода становить в сумі 1000 доларів США. Також слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість накладення щодо арешту на нерухоме майно. Разом з тим, статутний капітал ПП "Амбулаторія загальної практики сімейної медицини ЄВРО-МЕДСТАР", () становить 500грн., а статутний капітал ТОВ "ЄВРО-МЕДСТАР+"() становить 1000грн.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурор не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, і що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладене у вказаній частині клопотання є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні №0000387 від 29.08.2022 - арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на:

-квартиру, загальною площею 73,06 кв. м., адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер: :03:001:0262, площа 0.2,га, адреса: АДРЕСА_2 ;

-будинок, загальна площа 105,8 кв.м, адреса: АДРЕСА_3 , шляхом встановлення заборони відчуження та розпоряджатися майном без обмеження права користування майном.

В решті вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1