Єдиний унікальний номер 725/8390/21
Номер провадження 1-кп/725/252/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2022 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003232 від 16.11.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого: останній раз: 21.03.2014 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 13.11.2021р. близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Чернівці на ділянці між гаражами по АДРЕСА_3 та залізо дорожніми коліями, що біля вул. руської, знайшов на землі втрачений потерпілою ОСОБА_5 , громадянкою Індії, мобільний телефон, який попередньо випав у неї з кишені та в той момент потерпіла, перебуваючи на місці події повідомила ОСОБА_6 про факт права власності на цей телефон, однак останній, маючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, не зважаючи на вимогу потерпілої повернути її майно, повторно, відкрито заволодів її мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 9 Pro синього кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 6000 гривень, у якому знаходилась сім-карта Лайфселл НОМЕР_3 , який поклав до своєї сумки та покинув місце події.
Отже, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що за день до самої події від товариша поступила пропозиція про роботу збирати макулатуру, на що він погодився. На наступний день, товариш сказав, що буде його чекати на переїзді, на той час купив закладку з коноплею і пішов за нею, там же зустрів людей іноземців і вони теж там чекали, вирішив їх запитати, але вони не зрозуміли. В подальшому пішов звідти і через деякий час повернувся, вони там були, на що запитав, що вони там шукають і вони відповіли, що телефон, зрозумів, що це неправда. Мав з собою ніж та почав рити землю, шукаючи закладку, в той момент на нього накинувся хлопець свідок і потерпіла їх розборонила, а потім пішов додому. На наступний день його зупинила та затримали, однак ніякого телефону він не бачив, потерпіла його оговорює.

Не визнання вини обвинуваченим суд оцінює, як спосіб захисту та спробу уникнути від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що подія відбувалась на залізничній колії біля вул. Руської, так як не знайшла телефону в кишені, то пішли його шукати з другом. Побачила в обвинуваченого свій телефон і сказала віддати, на що він відповів, що віддасть за 250 доларів США, на що відповіла, що грошей немає. Після чого він пішов і вже повернувся з ножем і забрав телефон друга, потім вона вихопила телефон друга з його рук і обвинувачений штовхнув її на землю. На наступний день звернулась до поліції, а ще на наступний день побачила обвинуваченого в магазині, в подальшому зустріли обвинуваченого, друг зробив його фото, яке передали в поліцію. Зазначила, що бажає, щоб їй повернули телефон.

Свідок Рохан показав суду, що увечері вони повертались додому, потерпіла зустріла друга і взяла телефон, на наступний день повернулись на місце події і телефон не знайшли і поїхали в поліцію. Повертаючись з пар вони зустріли обвинуваченого, сфотографували та віднесли фото в поліцію, щоб побачили хто це. В подальшому йому зателефонували з поліції і запросили на впізнання. Так потерпіла телефонувала йому із телефону товариша та повідомила, що в неї вкрали телефон, її штовхнули, вона впала. На наступний вечір потерпіла подзвонила, по функції телефону визначили, що телефон знаходиться недалеко від гуртожитку, подзвонили поліцейському, однак телефону не знайшли. В подальшому прийшли у відділ поліції, де їм показали 5 чоловік, з яких вони вибрали того, хто вкрав телефон. Обвинуваченого бачив як особу на яку вказала потерпіла.

Оцінюючи покази потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , суд вважає їх достовірними, правдивими та такими, що узгоджуються між собою та достатньою мірою підтверджують вину обвинуваченого.

Крім показів потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом з ЄРДР № 0003232 від 16.11.2021 року про надходження заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого 13.11.2021 р. близько 14 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Чернівці на ділянці між гаражами по вул. Герцена будівлею по вул. Буковинській та залізно дорожніми коліями, що біля вул. Руської, знайшов на землі втрачений потерпілою ОСОБА_5 мобільний телефон, який попередньо випав у неї з кишені та в той момент потерпіла, перебуваючи на місці події повідомила ОСОБА_6 про факт права власності на цей телефон, однак останній, маючи раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, не зважаючи на вимогу потерпілої повернути її майно, повторно, відкрито заволодів її мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note 9 Pro синього кольору, вартістю 6000 гривень, у якому знаходилась сім-картка Лайфселл НОМЕР_3 , який поклав до своєї сумки та покинув місце події (а.п.1-4, Том 1);

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила про вчинене відносно неї 13.11.2021 року кримінальне правопорушення (а.п. 10 Том 1);

-Протоколом огляду місця події, в ході якого було оглянуто територію місця вчинення кримінального правопорушення (а.п.19-22, Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 16.11.2021 року, в ході якого потерпіла вказала на обвинуваченого як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (а.п. 34-35 Том 1);

-Протоколом пред`явлення особи до впізнання від 16.11.2021 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 вказав на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (а.п. 36-38 Том 1);

-Протоколом огляду речей і документів від 17.11.2021 року, відповідно до якого було оглянуто відеозапис на якому зафіксовано особу схожу на ОСОБА_6 (а.п. 43-47, Том 1).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.186 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він відкрито викрав чуже майно, вчинене повторно.
Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, наданих у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, те що, згідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання у межах санкції статті обвинувачення.

Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_6 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 18.11.2021 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 залишити обрану - тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Речовий доказ: диск з відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1