УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002135 від 17.09.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгорода, українки, громадянки України, тимчасово не працюючої, не одруженої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002135 від 17.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України.

01.12.2014 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з угодою від 27.11.2014 року між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року було затверджено укладену 27 листопада 2014 року між прокурором прокуратури м. Ужгорода ОСОБА_6 та обвинуваченою угоду про визнання винуватості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України з призначенням покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 317 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, що є її власністю. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання не відбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2013 року та за цим вироком остаточно ОСОБА_5 призначено п`ять років і один місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07.04.2015року вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Пункт 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 пояснив, що угода про визнання винуватості була укладена без участі захисника, а оскільки обвинувачена знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, тобто є особою, яка не здатна повною мірою реалізувати свої права в силу свого психічного захворювання, в затвердженні угоди слід відмовити. Крім цього, на підставівищенаведеногобулоскасовановирокУжгородськогоміськрайонного суду апеляційним судом Закарпатської області. Просив відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості від 27.11.2014 року та кримінальне провадження за № 0002135 від 17.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання свого захисника підтримала, просила відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в затвердженні угоди про примирення та призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування, угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, - приходить до наступних висновків.

01.12.2014 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з угодою від 27.11.2014 року між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 317 КК України - незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України та наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.

27 листопада 2014 року на стадії досудового розслідування, між стороною обвинувачення та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ч.3.ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Так, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 07.04.2015 року вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. ст. 48, 49 КПК України захисник може бути залучений обвинуваченим у будь який момент і слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому право мати захисника, втому числі за призначенням і забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 згідно з довідкою головного Закарпатського обласного наркологічного диспансера та висновком спеціальної медичної наркологічної експертної комісії з 1 липня 2008 року знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом психічні та поведінкові розладив наслідок вживання опіоїдів, страждає синдромом залежності та перебуває на програмі ЗПТ під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі. ( а. с. 37, 42).

Отже, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України ОСОБА_5 є особою, яка не здатна повною мірою реалізувати свої права в силу свого психічного захворювання.

Крім того, угода про визнання винуватості складена прокурором в такому вигляді, що обвинувачена могла не зрозуміти яке остаточне покарання їй визначається. Так, прокурором в порушення вимог ст. ст. 472, 474 КПК України в текст угоди були включені умови, які не повинні вказуватись при її укладенні, зокрема, що стосуються застосування ст. 71 КК України.

ОСОБА_5 не роз`яснювались вимоги кримінального процесуального закону про те, що угода про визнання винуватості стосується лише конкретного складу злочину і не передбачає призначення остаточного покарання, яке визначається судом у вироку поза межами угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Утакомуразідосудоверозслідуванняабосудовепровадженняпродовжуються у загальному порядку.

Таким чином, наведене свідчить, що порушено право обвинуваченої на захист, враховуючи вищенаведене, в затвердженні угоди про примирення слід відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження судового провадження у загальному порядку суперечить вимогам ст. 314 ч. 3 КПК України. Так, на переконання суду, продовження судового провадження у загальному порядку в разі відмови у затвердженні угоди, як це передбачено ст. 474 ч. 7 КПК України, може мати місце в тому випадку, коли угода укладена під час судового розгляду справи. Що стосується наслідків відмови у затвердженні угоди, яка надійшла до суду з обвинувальним актом і питання про її затвердження розглядається у підготовчому судовому засіданні, належить застосовувати положення п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України. Враховуючи те, що в затвердженні угоди відмовлено під час підготовчого судового засідання, то Кримінальне провадження за № 0002135 від 17.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України підлягає поверненню прокурору для продовження проведення досудового розслідування в загальному порядку, як це передбачено статтями 468-475КПК України.

Відповідно до ч 4 ст. 314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку. Разом з тим, вказаною нормою не передбачене оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості від 27.11.2014 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0002135 від 17.09.2014 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України

Кримінальне провадження за № 0002135 від 17.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттями468-475КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяУжгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1