Справа №760/2440/22 1-кс/760/964/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 5592/10 від 11.02.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алжира, Алжирської Народної Демократичної Республіки, громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки, з середньою освітою, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000016 від 04.01.2022р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0000016 від 04.01.2022р., відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.01.2022р. приблизно о 07:55 годин, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна громадян на території Солом`янського району м. Києва, перебуваючи разом із ОСОБА_11 в автомобілі марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber», яка знаходилась у його користуванні біля будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля в м. Києві, помітили раніше їм незнайому жінку ОСОБА_12 , яка йшла по АДРЕСА_2 та розмовляла по мобільному телефону.

Помітивши ОСОБА_12 , у ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме належного їй мобільного телефону, про що вони вступили між собою в злочинну змову та розділили злочинні ролі.

З метою реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber» переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, припаркував вказаний автомобіль на узбіччі проїжджої дороги неподалік від будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля м. Києва, а Гасем Закаріа, вийшла з переднього пасажирського сидіння автомобіля та попрямувала вслід за ОСОБА_12 з метою відкритого викрадення належного їй майна.

В подальшому ОСОБА_13 , 04.01.2022, приблизно о 07:57 годин, перебуваючи біля будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля в м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_10 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, відповідно до відведеної їй ролі, попередньо узгодженої із останнім, діючи умисно, наздогнавши потерпілу ОСОБА_12 , одночасно своєю правою рукою штовхнув останню в потиличну ділянку голови, чим спричинив фізичний біль, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а своєю лівою рукою одним різким рухом вихопив із лівої руки ОСОБА_12 належний їй мобільний телефон марки «Айфон, 12 Про Макс» на 256 гб, в корпусі графітового кольору імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , С/н: НОМЕР_4 , вартістю 37999 гривень, який був у бордовому чохлі, вартістю 250 гривень, із захисним склом, вартістю 1000 гривень, з сім картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 , яка матеріальної цінності не становить.

В той момент ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , згідно відведеної йому ролі, перебував поряд за кермом автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber» із ввімкненим двигуном, спостерігав за протиправними діями відносно ОСОБА_12 . ОСОБА_11 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб ніхто із перехожих осіб не завадив їм довести свій злочинний умисел до кінця та після вчинення відкритого викрадення чужого майна швидко та безперешкодно з місця вчинення кримінального правопорушення зникнути на вказаному автомобілі.

В подальшому, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_10 , відкрито викравши вказане вище чуже майно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків з метою особистого незаконного матеріального збагачення, утримуючи відкрито викрадене чуже майно ОСОБА_12 при собі, бігом направилася до автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber», який знаходився поряд за кермом якого перебував ОСОБА_10 та, сівши на переднє пасажирське сидіння автомобіля вони на вказаному автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму 39 259 гривень.

В поданому клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором, зазначає, що встановлені ризики, під час застосування 06.01.2022р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зменшилися та продовжують існувати на даний час, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на іншого підозрюваного та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищення, схову та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, досудове розслідування в даному провадженні завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.01.2022р., тобто до 05.02.2022р. не можливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: встановити місцезнаходження іншого підозрюваного ОСОБА_14 , який на даний час ухиляється від органу досудового розслідування; провести одночасний допит між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , розглянути тимчасові доступи до речей та документів в даному кримінальному провадженні, виконати вимоги ст. 290 КПК України, після чого здійснити переклад тексту обвинувального акту та реєстру досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку тримання під вартою до 05.03.2022р.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків та пред`явлена останньому підозра є необґрунтованою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_16 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

05.01.2022р. о 01.30год. ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.01.2022р. о 16.30год. ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

06.01.2022р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 04.02.2022р. включно, із визначенням застави у розмірі 99240грн.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.01.2022р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи суттєво зменшилися, проте продовжують існувати, а саме: переховування підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на іншого підозрюваного та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищення, схову та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує доводи прокурора з приводу того, що досудове розслідування завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.01.2022р., якою було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30днів, тобто до 04.02.2022р., включно, не можливо, у зв`язку із необхідністю проведення в рамках вказаного кримінального провадження ряду слідчих дій: встановити місцезнаходження іншого підозрюваного ОСОБА_14 , який на даний час ухиляється від органу досудового розслідування; провести одночасний допит між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , розглянути тимчасові доступи до речей та документів в даному кримінальному провадженні, виконати вимоги ст. 290 КПК України, після чого здійснити переклад тексту обвинувального акту та реєстру досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні було доведено, що заявлені раніше ризики продовжують існувати та виправдовують тримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою, а також наведено обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , його майновий та сімейний стан, стан його здоров`я, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_17 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.30год. 05.03.2022р., включно, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підлягає задоволенню клопотання слідчого в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначенням розміру застави, з наступних підстав.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 не підпадає під категорію осіб, до яких при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може не визначатися розмір застави у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя, з урахуванням його майнового та сімейного стану, вважає необхідним, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у сумі 60000грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, повинно достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 31 день, тобто до 01.30год 05.03.2022р., включно.

Строк дії ухвали закінчується о 01.30год. 05.03.2022р.

Розмір застави визначити у сумі 60000грн. (шістдесят тисяч гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 05.03.2022р., включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1