Справа № 364/436/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000692 від 28.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 06.10.2022 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 000692 від 28.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 визначено склад колегії суддів: ОСОБА_1 головуючий, судді колегії: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 заяву судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 про самовідвід задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2022 визначено склад колегії суддів: ОСОБА_1 головуючий, судді колегії: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2022 заяви суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про самовідводи задоволено, справу передано для внесення змін у склад суду відповідно до вимог ст.ст.31,35 КПК України.

З дотриманням положень ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

1.Щодо вирішення питання про можливість призначення справи до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт, наданий суду, складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання для визначення підсудності немає.

Обвинувачений, його захисник в судовому засіданні також не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування, головуючий суддя дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Підстави для прийняття рішень, визначених пп. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України і поверненню прокурору не підлягає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливили призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Відтак, головуючий суддя дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 до розгляду в судовому засіданні.

Зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України не заявлено.

Відповідно до положень п. 26 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 318 КПК України судом визначено коло осіб зі сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

2. Щодо письмового клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що запобіжні заходи, не пов`язанні з позбавленням волі, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим пп. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення заявленого клопотання прокурора заперечували. Захисником подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання захисник посилався на те, що заявлені прокурором ризики, передбачені пп.1,3 ч.1 ст.177 КПК України на даній стадії кримінального провадження відпали. Крім того, захисник посилався на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , а також просив врахувати, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, пенсіонер, одружений, зареєстрований на території Київської області, є учасником бойових дій, має проблеми зі здоров`ям, характеризується позитивно.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали Володарського районного суду Київської області від 26.08.2022 встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 24.10.2022 включно, без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 визнано неконституційним. Конституційний Суд України посилався на те, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема, під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

З урахуванням вищезазначеного, суд зауважує, що застосування строків тримання під вартою згідно з нормами діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

В порушення вимог ч.2 ст.184 КПК України клопотання не вручено обвинуваченому ОСОБА_4 , разом з тим сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала проти продовження його розгляду.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, за змістом яких надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового розслідування.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Разом з тим, враховуючи дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема, наявність певних соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх утриманців, відсутність судимостей, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з використанням умов воєнного стану, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_4 загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначені ризики є суттєвими та їм неможливо запобігти у разі застосування до нього будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, не погоджуючись з доводами захисту, зазначає, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинуваченого особисто на потерпілих та свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває лише на стадії підготовчого судового засідання, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілу та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті є реальним. Також суд враховує, що всі учасники даного кримінального провадження проживають в одному населеному пункті.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений пенсіонер, одружений, неповнолітніх утриманців не має, має постійне місце проживання, тобто наявні сталі соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше не судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, на переконання суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, суд вважає необхідним визначити строк дії запобіжного заходу 60 днів з дня постановлення ухвали.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з цим, враховуючи доведення підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження в порядку ст.194 КПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 17, 177-178, 183, 194, 197, 199, 314 315, 316, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000692 від 28.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд.4А, 31 жовтня 2022 року о 14 годині 00 хвилин.
Справу розглядати суддею одноособово.
Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла.
Клопотання прокурора Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.12.2022 включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення в частині застосування запобіжного заходу.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.
В іншій частині ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.
Повний текст ухвали оголошено 25.10.2022 о 16:00.
Суддя: Олег ГРЕБІНЬ