Справа № 202/3793/22
Провадження № 1-кс/202/2873/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

21 липня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000177 від 07 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся з погодженим із прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням, в якому просить накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 , заборонивши власнику квартири або будь-яким іншим особам відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Дане клопотання підлягає поверненню прокурору за наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Аналіз наведених норми свідчить, що з метою забезпечення кримінального провадження, арешт накладається не на будь-яке майно, а щодо якого доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

При цьому частиною другою статті 171 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.

Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету арешту відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання слідчого про арешт майна вказаним вимогам не відповідає.

Так, у клопотанні слідчого не зазначено мету та підставу арешту майна, що передбачені ст. 170 КПК України.

З клопотання слідчого не вбачається мета арешту, а також для запобігання якому ризику необхідно накласти арешт на вищевказане нерухоме майно.

В той час як встановлення мети арешту, а також існування конкретного ризику та необхідність його запобігання має суттєве значення при вирішенні питання про арешт майна.

В даному випадку клопотання слідчого про арешт майна зводиться до загального цитування норм законодавства та практики ЄСПЛ.

При цьому конкретна мета арешту, з якою слідчий звернувся до суду, як-то: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальна конфіскація; 3) конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у клопотанні не зазначена.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, клопотання слідчого про арешт майна необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000177 від 07 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, повернути прокурору відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з часу отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1