Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2339/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001355 від 25 липня 2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шамраївка Сквирського району Київської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2021, близько 21 год. 55 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись, в порушення вимог п. 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), із перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту 71,14±8,89км/год., в своїй смузі руху проїзної частини автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» 226 км + 750 м в напрямку до м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, зі сторони смт. Ярмолинці, в межах населеного пункту с. Солобківці Хмельницького району Хмельницької області, в порушення вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований на проїзній частині автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» та на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкості та не зупинив керований ним транспортний засіб, щоб дати дорогу пішоходам, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» по нерегульованому пішохідному переході, який розташований на вказаній автодорозі в межах с. Солобківці Ярмолинецького району, Хмельницької області, із ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- політравми, поєднаної травми, травматичного шоку ІІ ст., порушення свідомості по типу коми ІІІ, ШКГ 3-5 балів, закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток основи і склепіння черепа, вдавленого перелому правої тім`яної кістки з переходом в лінійний перелом з переходом лінії перелому на вінцевий шов, латеральну стінку орбіти, клиновидну кістку, субдурального крововиливу в скронево-тім`яній ділянці справа, забою головного мозку важкого ступеня в лобній ділянці зліва і правій півкулі мозку, дислокації серединних структур головного мозку вліво із компресією правого шлуночка, після травматичної енцефалопатії з двобічними після травматичними гідромами, забійної рани м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, гематом повік обох очей, закритого перелому середньої третини правої плечової кістки із зміщенням, закритого перелому правої сідничної кістки і лівої бокової маси крижової кістки без зміщення (тип В), закритого перелому кісток правої гомілки в середній третині, забійних ран, гематоми лівого стегна, підшкірної гематоми правого стегна, множинних забоїв, підшкірних крововиливів і саден шкіри обличчя, тулуба, кінцівок, забійно-рваних ран правої кисті, медіальної поверхні стегон, сідниць, які по своєму характеру і в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 12.4., 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду повідомив, що 24 липня 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. він, перебуваючи за кермом автомобіля Форд Сієра, їхав з с. Шамраївка Сквирського району Київської області в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області. В автомобілі перебували його знайомі: ОСОБА_7 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_8 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні. В с. Солобківці Хмельницького (Ярмолинецького) району він рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год, пішохідний перехід та пішоходів він не бачив, і, як наслідок, автомобіль збив пішохода, який перетинав дорогу зліва направо відносно руху його транспортного засобу. Зазначив, що в автомобілі було увімкнене ближнє світло фар. Загальмувати він не встиг, а зіткнення сталося на його смузі руху.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. 17 лютого 2022 року подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої підтримав, просив суд стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» на користь потерпілої майнову шкоду в розмірі 239 932, 32 грн., а моральну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_6 - в розмірі 300 000 грн. Просив суд суворо покарати обвинуваченого.

Представник цивільного відповідача, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином. Направив до суду відзив на позов з додатками та просив відмовити у задоволенні позову (Том № 2 а.к.п. 99-126). У відзиві зазначив, що у Відповідача-2 відсутня можливість виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини ОСОБА_6 . Однак, станом на дату розгляду справи, ОСОБА_6 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Окрім цього, має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та ДТП. Зазначив, що позивачем помилково визначено Страховика у статусі співвідповідача у межах кримінального провадження, оскільки ПрАТ «УСК «ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» є особою, яка не причетна до самої події злочину, і несе цивільну відповідальність за дії обвинуваченого ОСОБА_6 не в силу Закону, а в силу договірних відносин, тобто Полісу страхування. Вимоги позивача свідчать, що він не подавав Страховику заяву про страхове відшкодування (доказів цього не надано), що, в свою чергу, унеможливлює прийняття Страховиком рішення щодо виплати або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Обґрунтованими є ті витрати, які мають прямий причинно-наслідковий зав`язок між завданими ушкодженнями особі внаслідок ДТП та безпосередньо випливають на відновлення/покращення стану здоров`я такої особи і підтверджуються призначенням лікарів, програмою реабілітації, відповідною медичною документацією, яка підтверджує витрати. Тому не всі витрати, що були зроблені під час лікування, будуть входити у суму страхового відшкодування, тобто є такими, що не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку щодо лікування потерпілого внаслідок ДТП. Разом з тим, розрахунок суми страхового відшкодування, а саме: витрати на лікування, здійснюються Страховиком на підставі наданих документів, що підтверджують поставлений діагноз після ДТП, призначене лікування та платіжні документи, що підтверджують придбання ліків. Отже, витрати на лікування згідно з розрахунком страхового відшкодування за полісами ЦВ від 16 грудня 2021 року складає 187 290, 20 грн. Одночасно з цим зазначив, що надання вказаного розрахунку не свідчить про визнання позову ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», а надано суду для правильного та вірного визначення матеріальних збитків у разі встановлення випадку, що стався, страховим.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що в липні 2021 року вона разом із своїм чоловіком та обвинуваченим їхали з Білоцерківського району в Кам`янець-Подільський район Хмельницької області. За кермом перебував обвинувачений. Її чоловік сидів на правому передньому пасажирському сидінні, а вона перебувала позаду. Швидкість автомобіля складала приблизно 60 км/год, на вулиці вже сутеніло. Приблизно після 21 години, коли вони проїжджали с. Солобківці Ярмолинецького району, вона відчула удар об капот їхнього автомобіля. Коли вони вийшли з автомобіля, то побачили, що поблизу пішохідного переходу лежала потерпіла.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що в липні 2021 року він разом зі своєю дружиною та обвинуваченим їхали з Білоцерківського району в Кам`янець-Подільський район Хмельницької області. За кермом перебував ОСОБА_6 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, а його дружина позаду. Коли під`їжджали до с. Солобківці Ярмолинецького району, то вже темніло і швидкість руху транспортного засобу становила приблизно 60-70 км/год. Момент наїзду на пішохода він не бачив, оскільки його засліпив вантажний автомобіль. Пішохідний перехід він також побачив вже після зупинки транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що в липні 2021 року в с. Солобківці ввечері приблизно після 20 години вона разом із ОСОБА_12 йшли в кафе-бар «Берлін» на дискотеку і разом переходили дорогу по пішохідному переходу. Діана йшла попереду. Коли вони почали переходити дорогу, то автомобілів вони не бачили. Коли автомобіль збив потерпілу, то вони вже дійшли до середини дороги. Самого удару вона не бачила.

Відповідно до висновку експерта № 512 від 24 листопада 2021 року згідно наданих на судово-медичну експертизу документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: політравми, поєднаної травми, травматичного шоку ІІ ст., порушення свідомості по типу коми ІІІ, ШКГ 3-5 балів, закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток основи і склепіння черепа, вдавленого перелому правої тім`яної кістки з переходом в лінійний перелом з переходом лінії перелому на вінцевий шов, латеральну стінку орбіти, клиновидну кістку, субдурального крововиливу в скронево-тім`яній ділянці справа, забою головного мозку важкого ступеня в лобній ділянці зліва і правій півкулі мозку, дислокації серединних структур головного мозку вліво із компресією правого шлуночка, після травматичної енцефалопатії з двобічними після травматичними гідромами, забійної рани м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, гематом повік обох очей, закритого перелому середньої третини правої плечової кістки із зміщенням, закритого перелому правої сідничної кістки і лівої бокової маси крижової кістки без зміщення (тип В), закритого перелому кісток правої гомілки в середній третині, забійних ран, гематоми лівого стегна, підшкірної гематоми правого стегна, множинних забоїв, підшкірних крововиливів і саден шкіри обличчя, тулуба, кінцівок, забійно-рваних ран правої кисті, медіальної поверхні стегон, сідниць, які виникли від неодноразової, комбінованої дії тупих твердих предметів на тіло ОСОБА_4 , та при ударах відповідними ділянками тіла об тупі тверді предмети, що цілком могло мати місце в першій, другій і третій фазі такого виду ДТП, як наїзд легкового автомобіля на пішохода ОСОБА_4 , в момент, коли остання знаходилася в вертикальному чи близькому до нього положенні і в момент наїзду автомобіля та первинного контакту із автомобілем правою половиною свого тіла могла бути направлена до автомобіля, по строку свого виникнення можуть відповідати 24.07.2021 року, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, які по своєму характеру і в своїй сукупності, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (Том № 1 а.к.п. 139-149).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 21.11.2021р.: 1. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , як оператор транспортного засобу, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2., 12.4., 18.1. Правил дорожнього руху України, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку. 2. При заданих обставинах пригоди та в умовах заданих вихідних даних, водій автомобіля Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з моменту настання можливості виявити пішохода на проїзній частині в межах нерегульованого пішохідного переходу, що заданий у вихідних даних: - при заданій швидкості руху 62, 3 км/год, не був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, тобто мав технічну можливість виконати вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху України; - при заданій швидкості руху 80, 0 км/год, не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_4 , тобто не мав технічної можливості виконати вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху України; при дозволеній в населених пунктах швидкості руху транспортних засобів 50, 0 км/год, не був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом своєчасного застосування гальмування з зупинкою керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, тобто мав технічну можливість виконати вимоги п. 18.1. Правил дорожнього руху України. 3. При заданих обставинах пригоди та в умовах заданих вихідних даних, в причинному зв`язку із настанням даної ДТП, з технічної точки зору, могли бути невідповідності дій водія ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.4.. 18.1. Правил дорожнього руху України, оскільки в протилежному випадку (в умовах своєчасного виконання вимог вказаних пунктів), забезпечувалась технічна можливість у водія ОСОБА_6 , як оператора транспортного засобу, виконати вимогу «дати дорогу» пішоходу ОСОБА_13 (Том № 1 а.к.п. 124-128).

Крім цього, вина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (Том № 1 а.к.п. 10-26); постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (Том № 1 а.к.п. 33-34, 80); протоколом огляду (Том № 1 а.к.п. 51-54); протоколами огляду предметів (Том № 1 а.к.п. 64-65, 69-70, 110-117); висновком судової фототехнічної експертизи (Том № 1 а.к.п. 74-78); висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу (Том № 1 а.к.п. 95-97); протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_6 (Том № 1 а.к.п. 98-109); протоколом тимчасового доступу до речей і документів (Том № 1 а.к.п. 131).

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Злочин, вчинений обвинуваченим, є тяжким (ч. 4 ст. 12 КК України). ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується з посередньої сторони, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують його покарання, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановленою.

Суд не бере до уваги обставини, що зазначені в обвинувальному акті, які пом`якшують покарання обвинуваченого, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений не вибачився перед потерпілою, не висловив жаль з приводу вчиненого, а також не відшкодував майнову та моральну шкоду потерпілій.

Також суд не враховує при призначенні покарання обставину, яка обтяжує його покарання, - тяжкі наслідки, завдані злочином, на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки ця обставина врахована судом як кваліфікуюча ознака складу злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України в середньому розмірі з позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк.

Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим, є тяжким і потерпілій спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що може призвести до встановлення останній інвалідності довічно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення майнової та моральної шкоди необхідно задоволити повністю.

1.Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди із обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що потерпіла у зв`язку із отриманням тяжких тілесних ушкоджень понесла значні душевні страждання, оскільки вона пережила сильний стрес та шок внаслідок ДТП. Було порушено нормальні умови її життя, спокій, що дуже вплинуло на стан її психічного здоров`я. Потерпіла в період з 22 вересня 2021 року по 16 жовтня 2021 року проходила реабілітацію в ТОВ «ВОК «Вернигора». Наразі вона продовжує тривале лікування.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань потерпілої, погіршення її здібностей, ступінь вини обвинуваченого. Керуючись вимогами розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

2. Позовна вимога потерпілої про відшкодування майнової шкоди із ПАТ «УСТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 23.1. статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим.

Відповідно до п. 24.1. статті 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу № ЕП-202136463 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з 10 грудня 2020 року 00 год. 00 сек. до 9 грудня 2021 року включно. Шкода, заподіяна життю і здоров`ю потерпілої особи складає 260 000 грн. (Том № 1 а.к.п. 29).

Після ДТП потерпіла перебувала на лікуванні у Відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» з 25 липня 2021 року по 22 вересня 2021 року, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 9-210101/5359 ХОЛ. Їй було поставлено діагноз: Політравма. Поєднана травма. ЗЧМТ. Т 02.8. Перелом склепіння черепа. Забій головного мозку важкого ступеня. Забійна рана правої тім`яної ділянки. Закритий перелом с/3 правої плечової кіски із зміщенням 1 D-2A. Закритий перелом с/3 кісток правої гомілки із зміщенням 4D2В. Закритий перелом правої сідничної кістки і лівої бокової маси крижової кістки без зміщення (В). Забиті ушиті рани лівого стегна. Підшкірна гематома правого стегна. Травматичний шок 2 ст. Були проведені оперативні втручання: 25 липня 2021 року закрита репозиція ОМС АЗФ правої плечової кістки, правої гомілки та тазу; 27 липня 2021 року трахеотомія; 28 серпня 2021 року демонтаж АЗФ з тазу; 1 вересня 2021 року проведення додаткових стержнів в праву великогомілкову кістку, перемонтаж АЗФ (виписка долучена до матеріалів кримінального провадження 17 лютого 2022 року).

На тривале медичне лікування і подальше відновлення потерпілої ОСОБА_4 було витрачено грошові кошти на загальну суму 104 728 грн. 32 коп., що підтверджується виписними епікризами та касовими фіскальними чеками, а також підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 9-210101/5359 Відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «ХОЛ» (Том № 2 а.к.п. 30-76).

Крім цього, потерпіла ОСОБА_4 проходила реабілітацію у ТзОВ «ВОК Вернигора» за період з 22 вересня 2021 року по 16 жовтня 2021 року з діагнозом: стан після перенесеної політравми: ЗЧМТ перелом склепіння черепа, забою головного мозку важкого ступеня; перелому кісток тазу. Правої гомілки, правої плечової кістки (24.07.2021р.) у вигляді вираженого лівобічного геміпарезу. Стан після репозиції ОМС АЗФ правої плечової кістки, правої гомілки. Кісток тазу (25.07.2021р.) нейрогенний сечовий міхур, центральний тип. Хронічна інфекція сечових шляхів. На реабілітацію потерпіла витратила грошові кошти в сумі 135 204 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ВОК «Вернигора» № 707 від 16.10.2021р. та актами надання послуг (Том № 2 а.к.п. 77-88).

Отже, відповідно до п. 24.1. статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначену суму грошових коштів в розмірі 239 932, 32 грн. (104 728, 32 грн. + 135 204 грн.) необхідно стягнути із ПрАТ«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь потерпілої ОСОБА_4 .

Суд не бере до уваги відзив на позовну заяву представника відповідача, ПрАТ«УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», з наступних причин.

Так, доводи представника відповідача про те, що обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини ОСОБА_6 суд не бере до уваги, адже вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2022 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому встановлено причинно-наслідковий зав`язок, а саме: ОСОБА_6 здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину автодороги Н-03 «Житомир-Чернівці» по нерегульованому пішохідному переході.

Суд також розцінює критично твердження представника відповідача про те, що страхова компанія не причетна до події злочину і несе цивільну відповідальність в силу договірних відносин, тобто полісу страхування. Так, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу № ЕП-202136463 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з 10 грудня 2020 року 00 год. 00 сек. до 9 грудня 2021 року включно. Шкода, заподіяна життю і здоров`ю потерпілої особи складає 260 000 грн. (Том № 1 а.к.п. 29). Тобто, розгляд цивільного позову щодо страхової компанії не виходить за межі ст. 2 КПК України. А згідно припису статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Отже, потерпіла скористалася своїм правом та подала цивільний позов до обвинуваченого та до страховика у відповідності до вимог статті 128 КПК України та ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що відповідно до ст. 35 Закону потерпіла не подавала заяви про страхове відшкодування, а згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страхова виплата здійснюється після розгляду кримінального провадження. Так, потерпіла використала своє право на пред`явлення позову до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у відповідності до приписів ст. ст. 127-129 КПК України; ст. 4 ЦПК України, а також у відповідності до ст. ст. 16, 1166, 1187 Цивільного кодексу України та статей 3, 23 і 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року. А вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2022 року встановлено вину ОСОБА_6 у спричиненні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та заподіянням потерпілій майнової шкоди і, у зв`язку із цим, понесення нею витрат на лікування та оздоровлення.

Неподання потерпілою заяви про виплату страхового відшкодування не свідчить про відсутність у неї права в судовому порядку ставити питання про відшкодування майнової шкоди, гарантованої їй ст. ст. 16, 1166, 1187 ЦК України; ст. ст. 127-129 КПК України, а також статтями 3, 23 і 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року.

Згідно п. 95 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що «у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права».

Як встановлено судом, потерпіла подала цивільний позов до суду про відшкодування майнової та моральної шкоди до обвинуваченого та до страховика ПРАТ «УСК «КВІГ» 9 грудня 2021 року тобто, протягом одного року з дня настання страхового випадку (24 липня 2021 року).

Отже, потерпіла ОСОБА_4 здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права, а саме: пред`явлення позову до страховика про відшкодування майнової шкоди.

Твердження представника відповідача про необґрунтованість деяких витрат на лікування потерпілої у закладах охорони здоров`я суд розцінює критично та до уваги не бере. Зокрема, представником потерпілої надані усі належні і допустимі докази, які свідчать про те, що на тривале медичне лікування і подальше відновлення потерпілої ОСОБА_4 було витрачено грошові кошти на загальну суму 104 728 грн. 32 коп., що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9-210101/5359 Відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Хмельницька обласна лікарня» та касовими фіскальними чеками (Том № 2 а.к.п. 30-76). Крім цього, потерпіла ОСОБА_4 проходила реабілітацію у ТзОВ «ВОК Вернигора» за період з 22 вересня 2021 року по 16 жовтня 2021 року. На реабілітацію потерпіла витратила грошові кошти в сумі 135 204 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ВОК «Вернигора» № 707 від 16.10.2021р. та актами надання послуг (Том № 2 а.к.п. 77-88). Зазначені медичні документи та фіскальні чеки ретельно перевірені судом, відповідають діагнозу потерпілої, виписним епікризам із призначенням лікаря, а також підтверджуються висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до п.п. 85-87 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Судові витрати за проведення експертиз складають 4 462 грн. 12 коп.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 Ярмолинецьким районним суду Хмельницької області не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення майнової та моральної шкоди задоволити повністю.

1. Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь потерпілої ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. (триста тисяч гривень).

2. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, Код ) на користь потерпілої ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, спричинену внаслідок ДТП, в розмірі 239 932, 32 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні 32 коп.).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4 462 грн. 12 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельниького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року на автомобіль марки «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, власником якого є відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_2 ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 ; а також на відеореєстратор з картою пам`яті марки «Kingston» Micro SD HC на 16 GB, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, власником якого є ОСОБА_10 , АДРЕСА_4 (Том № 1 а.к.п. а.к.п. 28, 32-33, 34, 80).

Речові докази:

1.Відеореєстратор з картою пам`яті марки «Kingston» Micro SD HC на 16 GB, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику ОСОБА_10 , АДРЕСА_4 (тел. № НОМЕР_3 ) а.к.п. 32-33, 80 Том № 1.

2.Автомобіль марки «Ford Siyerra» д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 (Том № 1 а.к.п. 28, 34).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1