Справа №705/3571/22
1-в/705/303/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він відбув 2/3 строку покарання та має право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що за час відбування в ДУ «Старобабанівська ВК-92» він характеризується позитивно, працевлаштований, має 5 заохочень. Усі попередні стягнення, отримані під час попереднього ув`язнення в СІЗО м. Черкаси, зняті та погашені. Вказав, що вину визнає, у вчиненому розкаюється, запевнив суд, що став на шлях виправлення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 підтримав, не заперечував щодо його задоволення. Зазначив, що засуджений характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушує, працевлаштований, тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що суду необхідно врахувати увесь період відбування покарання засудженим. Вказав, що матеріали клопотання та особової справи не доводять, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_3 , думку представника установи та прокурора, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 21 листопада 2019 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 13.06.2019. Кінець строк відбування покарання: 13.06.2023.

На момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, затвердженою 23.09.2022 начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», засуджений ОСОБА_3 має 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки та 15 стягнень, отриманих під час утримання в СІЗО м. Черкаси, 14 з яких погашені та 1 знято. А згідно із характеристикою від 23.09.2022 засуджений ОСОБА_3 має п`ять заохочень правами начальника установи.

Згідно з довідкою начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 26.09.2022 невідбута ОСОБА_3 частина покарання становить 8 місяців 17 днів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При розгляді даного клопотання засудженого суд не бере до уваги посилання прокурора в судовому засіданні на характеристику на засудженого від 17.03.2022, на підставі якої засудженому було відмовлено у застосуванні відносно нього умовно-дострокового звільнення, відповідно до якої зазначено, що засуджений ОСОБА_3 за період відбування в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» характеризувався посередньо, оскільки дані, зазначені у характеристиці, були спростовані представником установи в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до Витягу із протоколу № 7 засіданні комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення від 17.03.2022 зазначено, що ОСОБА_3 відмовлено у його застосуванні, оскільки він заохочень та стягнень не має у ВК-92. При цьому представником установи в судовому засіданні не надано пояснень про причину наявності невідповідностей щодо заохочень у характеристиці та у Витязі.

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 призначеного судом покарання, за період відбування покарання позитивно характеризується за місцем відбування покарання, працевлаштований на виробництві установи, підтримує соціальні зв`язки, повністю відшкодував заборгованість за вироком суду, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про доведеність його виправлення.

За таких обставин суд доходить висновку, що з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з врахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарання, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 належить задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2019 року, умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 14 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1