УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.08.2022 року, якою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України;

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 30 вересня 2022 року включно.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 інший, більш м`який, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є необгрунтованою та неправомірною.

Зазначає, що судом не врахована можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який також може забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків передбачених кримінально-процесуальним законодавством та запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.
Вважає, що судом було порушено принцип неупередженості і безпідставно зазначено в рішенні, що підозра відносно ОСОБА_6 є обгрунтованою, оскільки судом ще не досліджувались докази.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою суду клопотання прокурора задоволено. Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даний час також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до матеріалів в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

01.08.2022року прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Приймаючи рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, пославшись на відомості, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені ризики прокурором існують, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України КК України, одне з даних кримінальних правопорушень, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, тобто існує наявність ризику переховування.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Також існує і ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом ще не допитані.
З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі тяжкі злочини, які вчиняв під час іспитового строку.
З довідки про судимість вбачається, що під час судового провадження за попереднім обвинуваченням він перебував у розшуку.
Також обвинувачений не має офіційного місця роботи, постійного місця проживання, усталених соціальних зв`язків. Негативно характеризується за місцем реєстрації, в характеристиці, що міститься в матеріалах провадження сільський голова вказує на вчинення обвинуваченим крадіжок, пошкоджень чужого майна, застосування погроз, вживання спиртних напоїв, нецензурну лексику, носіння ножа. Відповідно до характеристики з колишнього місця навчання, обвинувачений за характером конфліктний та важковиховуваний.
Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику переховування обвинуваченим від суду, існування ризику незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого та можливість продовження злочинної діяльності.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу останньому на інший більш м`який запобіжний захід, про що просить апелянт.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Є неприйнятним твердження захисника, що судом було порушено принцип неупередженості, оскільки суд зазначив у рішенні, що підозра відносно ОСОБА_6 є обгрунтованою.

Так, судом було зазначено, що підозра щодо обвинуваченого є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування. Але питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду, оскільки не вправі оцінювати докази у справі наперед з цієї точки зору.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.08.2022 року, стосовно ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: