ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1546/22 Справа № 191/616/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_7
захисника засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року клопотання засудженого задоволено, звільнено ОСОБА_7 умовно достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на не відбутий строк 4 місяці 20 днів.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що за час відбування покарання ОСОБА_7 довів своє виправлення. Так, ним отримано 3 заохочення за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, він працевлаштований на дільниці по сортуванню вторинної гранули ТОВ Украторстаб вантажником, де позитивно характеризується, заборгованості за виконавчими листами не має, стягнення відсутні, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність умовно-дострокового звільнення засудженого.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого відмовити.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що за час відбування покарання засуджений на шлях виправлення не став, оскільки висновком комісії від 15 вересня 2021 року йому було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення. Крім того судом не враховано дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, до останнього застосовувались положення ст. 75 КК України, однак даний захід не виявився дієвим, оскільки ОСОБА_7 через невеликий проміжок часу вчиняв нові злочини. Вказує про те, що судом не надано належної правової оцінки характеристиці засудженого, який за весь час відбування покарання має лише 3 заохочення та характеризується посередньо, окрім того у Чечелівському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра відносно ОСОБА_7 відкрито 5 виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь держави.

За таких обставин прокурор вважає, що ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення відмовити; засудженого та захисника, які, кожен окремо, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просили ухвалу залишити без змін; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом дотримано. Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а з застосуванням положень ст. 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, ОСОБА_7 відбув більше 3/4 строку покарання, а невідбута частина на час апеляційного розгляду становить 3 місяці 9 днів.
З матеріалів справи та довідки з особової справи №268-3-19 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 14 вересня 2019 року відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії № 94 Дніпропетровської області, де працевлаштований на деревообробній ділянці ТОВ Укрфорснаб. Має три заохочення, виконавчих листів та стягнень не має. (а.с.9)
Згідно характеристики, за час відбування покарання не допускав порушення вимог режиму утримання, як наслідок не притягувався до дисциплінарної відповідальності, на теперішній час працевлаштований, має діючий трудовий договір з підприємством Укрфорснаб, до роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, тричі оголошувалась подяка начальника установи за добросовісне відношення до праці. З іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує правильно, стосунки підтримує з позитивно характеризуючою категорією осіб, зразково дотримується вимог режиму утримання та розпорядку, не потребує контролю (а.с.10).
Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають суду підстави для висновку, що засуджений своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, став на шлях виправлення, а призначене покарання слугувало дієвим засобом його виховання.
Сам по собі той факт, що за період відбування покарання засуджений має лише 3 заохочення, не може свідчити про відсутність критичного ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та подання ним негативного прикладу для інших засуджених. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту прокурор не навів в апеляційній скарзі.
Доводи прокурора про те, що в цього засудженого відсутня сумлінна поведінка, спростовуються наявними у матеріалах провадження письмовими доказами, зокрема, характеристикою установи на засудженого, довідкою про заохочення та стягнення, з якої слідує, що засуджений має 3 заохочення, стягнень не має, а також поясненнями представника установи відбування покарання, який у суді першої інстанції підтримав заявлене клопотання.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення. Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведеність засудженим свого виправлення та відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, через що вказані доводи колегія суддів вважає необгрунтованими.
Суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4