Справа № 451/363/22
Провадження № 1-кп/451/106/22
ВИРОК
іменем України
10 серпня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №50000110 від 02.02.2022, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, гр. України, освіта повна спеціальна, не одружений, раніше неодноразово судимий, востаннє 23.03.2022 Радехівським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. ст. 75, 104 ККУ звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік 4 місяці, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів 29.01.2022, приблизно о 23 год. 30 хв., з метою вчинення крадіжки, шляхом віджиму металопластикового вікна проник у середину приміщення благодійного фонду «Діти в потребі», що розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно з корисливих спонукань та повторно, вчинив крадіжку сковорідки марки «ТЕSСОМА» модель «РRЕSТО» вартістю 166,67 гривень, трьох банок ємкістю по 1 літрі захисту для деревини «LuхDесоr», загальною вартістю 594,00 гривень, шість керамічних чашок загальною вартістю 931,94 гривень, шість скляних тарілок марки «LUMINES» загальною вартістю 340,55 гривень, шість керамічних мисок марки «ТЕSСОМА» моделі «СНАRМАNТ» загальною вартістю 1477,98 гривень, лампи «РНILIPS» моделі «НР 3151/5» вартістю 966,67 гривень, жіночої куртки марки «МON MANGO FASHION WOMEN» вартістю 230 гривень, електричного чайника марки «VEGAS» моделі «VЕК-5080Y» вартістю 201,60 гривень, футбольного м`яча торгової марки «РRО ТОUCH» вартістю 279 гривень та футбольного м`яча торгової марки «АDIDAS» вартістю 919 гривень, заподіявши благодійному фонду «Діти в потребі» матеріальну шкоду на загальну суму 6107,41 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно 29.01.2022, перебуваючи в центрі смт. Лопатин підійшов до будівлі благодійного фонду, підійшов до вікна, яке за допомогою викрутки, яку мав із собою - віджав. Залізши в середину, погодивши приміщенням побачив ящик з речима, взяв його зі собою і виліз з приміщення через вікно. Викрадене заніс у будинок, де тимчасово проживав. Наступного дня приїхали працівники поліції, яке вилучили ящик з речами. На запитання суду, як планував розпорядитись викраденим, відповів що хотів повернути майно ввечері, щоб ніхто не бачив. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо не карати.

Представниця потерпілого надала суду заяву за змістом якої просить судовий розгляд проводити у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, так як шкода їй відшкодована.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненому повторно, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є тяжким злочином. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому заподіяна матеріальна шкода у розмірі 6107,41 грн, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, є особою молодого віку, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Також, суд враховує позицію прокурора, висловлену ним у судових дебатах, щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 3 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, судом враховано обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість якого не знята і не погашена у встановленому законом порядку, а тому суд доходить переконання, що перебування обвинуваченого на волі не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Обвинувачений на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, що свідчить про небажання усвідомити негативність вчинених ним суспільно небезпечних діянь та зробити належні висновки для себе, тому суд вважає, що відсутні умови та підстави для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства та не вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі відповідає меті покарання та є достатнім для виправлення засудженого з метою запобігання новим кримінальним правопорушенням.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі суд одночасно враховує норми ч. 3 ст. 78 КК України, відповідно до якої у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2021 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_3 засуджено до 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. З урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Радехівського районного суду Львівської області від 20.05.2021, ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі та згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 1 (одного) року 2 (двох) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У цьому кримінальному провадженні судом визнано встановленим, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, 29.01.2022, тобто під час іспитового строку, визначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2021.

Правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Під час складання покарань у порядку зазначеної норми остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 , з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, був засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 23 березня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 , 104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 4 місяці (а.к.п. 11-15).

Висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 23 березня 2022 року набрав законної сили 25.04.2022 та є незмінним, а тому підлягає самостійному виконанню.

З урахуванням викладеного, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2021.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.
На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 24.12.2021, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення цього вироку до виконання.

Речові докази, а саме: сковорідку марки «ТЕSСОМА» модель «РRЕSТО», три банки ємкістю по 1 літрі захисту для деревини «LuхDесоr», шість керамічних чашок, шість скляних тарілок марки «LUMINES», шість керамічних мисок марки «ТЕSСОМА» моделі «СНАRМАNТ», лампу «РНILIPS» моделі «НР 3151/5», жіночу куртку марки «МON MANGO FASHION WOMEN», електричний чайник марки «VEGAS» моделі «VЕК-5080Y», футбольний м`яч торгової марки «РRО ТОUCH» та футбольний м`яч торгової марки «АDIDAS», що передані представнику потерпілого під розписку, залишити у володінні БФ «Діти в потребі».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 8 581 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят однієї) гривні.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 23 березня 2022 року виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_6 -Трускавецька