Справа № 404/4728/22
Номер провадження 1-кс/404/2305/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда в місті Кропивницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання заявленого в рамках кримінального провадження №000036 від 21.03.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просив:
*поновити строк на оскарження постанови від 10.05.2022 року старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження, внесеним до ЄРДР за №000036 від 21.03.2022 року;

*скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.06.2022 року про відмову в задоволенні клопотання кримінального провадження №000036 від 21.03.2022 року;

*зобов`язати слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 потерпілими в рамках кримінального провадження, внесеним до ЄРДР за №000036 від 21.03.2022 року;

*зобов`язати слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 в присутності захисника допитати в якості потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000036 від 21.03.2022 року.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначив, що слідчий третього слідчий відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_11 в рамках кримінального провадження №000036 постановив незаконну постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про залучення вказаних осіб до провадження в якості потерпілих.
Щодо поновлення строку на оскарження постанови вказав, що про те, що слідчий відмовив у залученні до кримінального провадження в якості потерпілих зазначених осіб, він дізнався 29.08.2022 року.
Скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити. Додатково вказав, що слідчий прийнявши оскаржувану постанову, фактично порушив право на захист осіб, інтереси яких він представляє.
Щодо доводів слідчого, що один із його клієнтів, а саме ОСОБА_6 надав пояснення, що він отримав тілесні ушкодження внаслідок власної необережності не може бути доказом в рамках даного кримінального провадження, оскільки допит такої особи здійснювався поза межами розслідування кримінального провадження.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги, вказавши, що прийнята ним постанова обґрунтована та вмотивована. Акцентував увагу на положеннях ч. 5 ст. 55 КПК України, згідно до яких за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Однак, особами, які у даному кримінальному провадженні вважають себе потерпілими, не доведено, що їм було завдано будь-яку шкоду, в тому числі не доведено, що тілесні ушкодження завдані їм саме внаслідок неправомірних дій співробітників виправної колонії. Так, один з заявників був допитаний у даному кримінальному провадження, а саме ОСОБА_6 , який вказав під час допиту, що тілесні ушкодження ним отримані внаслідок власної необережності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження №000036, прихожу до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві знаходиться кримінальне провадження №000036 від 21.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
07.06.2022 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з клопотанням про залучення до кримінального провадження №000036 в якості потерпілих, зазначених осіб.
10.06.2022 року слідчий третього слідчий відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_11 прийняв постанову, якою відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання адвоката ОСОБА_3 .

На обґрунтування постанови слідчий з посиланням на норми ст.ст.55, 220 КПК України вказав, що з матеріалів кримінального провадження будь-яких відомостей щодо завдання фізичної, моральної або майнової шкоди на даному етапі досудового розслідування не здобуто.
Крім того, по тексту постанови слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовились від надання пояснень на підставі ст. 63 КУ під час їх опитування 24.03.2022 року.
При цьому, як вбачається з долученої до матеріалів кримінального провадження копії карти первинної фіксації зовнішніх ушкоджень №14/2022 під час проведення огляду 17.03.2022 року ОСОБА_6 повідомив, що 16.03.2022 року при виході з автозаку він впав.
Також, на обґрунтування постанови слідчий вказав, що до органу досудового розслідування не надано будь-яких документів чи інших доказів на підтвердження завдання вказаним особам фізичної, моральної чи матеріальної шкоди, а лише посилання в заявах від 12.05.2022 року про нанесення їм тілесних ушкоджень не можуть вважатись безумовною підставою для визнання зазначених осіб потерпілими у провадженні.
Також, з посилання на ст. 58 КПК України слідчий зазначив, що адвокат ОСОБА_3 не залучався до кримінального провадження №0000036 в якості представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а тому не є особою, яка наділена правом на подачу, відповідно до ст. 220 КПК України, клопотань у кримінальному провадженні.

Так, з досліджених матеріалів кримінального провадження №0000036 встановлено, що між інших документів, вони містять заяву ОСОБА_6 від 24.03.2022 року згідно до якої він вказав, що 16.03.2022 року під час прибуття до ВК №6 була подана команда на вихід з автозаку. Після чого, всі засуджені пішли на вихід з автозаку і при виході їх почали бити ногами та руками особи в масках в чорній формі з написом на спині «ГШБ». Особисто ОСОБА_6 були нанесені удари при виході із автозаку в область грудної клітини ногою, внаслідок чого він впав і його силою вказані особи кинули під паркан, завдавши при цьому удари по шиї, спині.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні рапорти чергового помічника начальника установи Кропивницької виправної колонії (№6) В. Бровка згідно до яких ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відмовились надавати пояснення на підставі ст. 63 КУ, однак повідомили, що їм ніхто не погрожував та ніякого тиску з боку працівників установи не здійснювалось.
Згідно до карт первинної фіксації зовнішніх ушкоджень наявних в матеріалах кримінального провадження: у ОСОБА_6 наявні садна вказівного пальця зліва; у ОСОБА_10 наявні синці в області коліна зліва синюшного кольору, садна над лівим коліном, два садна в області правого передпліччя.

Як в матеріалах скарги, так і в матеріалах кримінального провадження наявні ордери адвоката ОСОБА_3 на надання правничої допомоги у ТУ ДБР ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про їх залучення до провадження, як потерпілих.

Згідно до п.п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені, зважаючи на те, що адвокат ОСОБА_3 отримав оскаржувану постанову 29.08.2022 року, а звернувся до слідчого судді 02.09.2022 року, тобто в строки передбачені ст. 304 КПК України.
За змістом ст.ст. 55, 56, 57 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є у т.ч. фізична особа, яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора.
В порядку ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, саме правильність застосування слідчим та прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею такої категорії скарг.
У відповідності до ст. 110 КПК України, процесуальні рішення слідчого приймаються у формі постанови, яка серед іншого, складається з мотивувальної частини і повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 365 КК України передбачає відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Викладені слідчим у постанові доводи щодо відмови у визнанні потерпілими обмежуються лише констатацією того, що з матеріалів кримінального провадження будь-яких відомостей щодо завдання фізичної, моральної або майнової шкоди на даному етапі досудового розслідування не здобуто.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, тобто слідчим не було проведено всіх слідчих дій на предмет перевірки заподіяння вказаним особам будь-якої шкоди і не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення їм моральної, фізичної або майнової шкоди, тож вказаний висновок є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню частково, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.
Крім того, враховуючи приписи ст. 55 КПК України, у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникли права та обов`язки потерпілих з моменту подачі заяви про вчинення стосовно них злочину, і позбавлення їх цього статусу буде обмеженням прав, які вже були надані по даному кримінальному провадженню.
Посилання слідчого у оскаржуваній постанові, що адвокат ОСОБА_3 не залучений до даного кримінального провадження в якості представника потерпілих, слідчий суддя оцінює критично, зважаючи на те, що, як до матеріалів скарги, так і до матеріалів кримінального провадження адвокатом долучено докази того, що дійсно він є представником вказаних осіб у кримінальному провадженні №000036.
За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.06.2022 року про відмову в задоволенні клопотання кримінального провадження №000036 від 21.03.2022 року - підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Щодо вимоги скарги про зобов`язання слідчого визнати вказаних потерпілих у кримінальному провадженні №000036, слідчий суддя зазначає, що повноваження визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить до повноваження слідчого та прокурора. Вказане узгоджується з позицією викладеною в Розділі 4 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
В задоволенні вимог про зобов`язання слідчого допитати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в якості потерпілих необхідно відмовити, оскільки слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК Українита це питання відноситься до дискреційних повноважень слідчого і слідчий суддя не наділений такими повноваженнями, виходячи з вимог КПК України.

За таких підстав скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110, 303-307,309, 369-376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити частково.
Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.06.2022 року про відмову в задоволенні клопотання кримінального провадження №000036 від 21.03.2022 року - скасувати.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1