Справа № 525/194/22
Провадження № 1-кп/525/54/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 08.04.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 в селі Устивиця, Миргородського району, Полтавської області скоїла кримінальний проступок при наступних обставинах.

Так, 08.04.2022 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в кухні житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_4 три удари дерев`яною палицею по потиличній ділянці голови та близько десяти ударів дерев`яною палицею по лівій руці, лівій нозі та по тулубу, в результаті чого у ОСОБА_4 утворилося наступне тілесне ушкодження: забійна, післятравматична гематома потиличної ділянки, яка могла утворитися також і від однієї точки прикладання твердого тупого предмету, яким міг бути удар дерев`яною палицею та яке, відповідно до висновку експерта №128 від 13.04.2022, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила всі обставини скоєння кримінального проступку, свою вину в скоєному визнала повністю, пояснення дала аналогічні до фабули обвинувачення, розкаялася у скоєному, повідомила, що усвідомлює, що вчинила неправильно та повинна нести відповідальність, просила її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні надала пояснення щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які узгоджуються з фабулою обвинувачення. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 покладалася на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності позицій учасників судового розгляду немає, їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за доцільне не досліджувати доказів стосовно цих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, а тому її дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 125 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального проступку, раніше не судима. При цьому вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує вік обвинуваченої, її майновий стан, обвинувачена офіційного місця роботи не має, проте займається домашнім господарством від чого отримує дохід, мету та мотиви вчинення кримінального правопорушення те, щоб покарання не було для обвинуваченої «непосильним тягарем» у розумінні практики Європейського суду з прав людини. При цьому суд також враховує думку потерпілої, яка при призначенні покарання обвинуваченій покладалася на розсуд суду.

Тому беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень нею або іншими особами, слід призначити їй покарання у виді штрафу.

Обрані обвинуваченій вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно неї запобіжного заходу.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено, витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369-371, 373-376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази по справі: дерев`яну палицю, яка передана до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком законної сили знищити.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1