Справа № 128/2877/21
Провадження №11-кп/801/417/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, маючого професійно-технічну освіту, до засудження не працюючого, засудженого вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.12.2017 за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім будинку,
на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України,

за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити його клопотання про умовно-дострокового звільнення.

Вимоги апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 мотивував тим, що він звертає увагу суду апеляційної інстанції на його характеристику, згідно якої йому відповідно до ч.5 ст.72 КК України було зараховано частину покарання один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому на його думку це не дає підстав для відмови у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні в суді першої інстанції були подані виписки із справи, де він 6 разів притягувався до дисциплінарних стягнень, заохочення не застосовувалися. 06.08.2022 усі стягнення (6 стягнень), які він мав, були погашені.
17.08.2022 року він прибув в Стрижавську ВК (№81) та одразу почав працювати, даний факт суд першої інстанції не взяв до уваги.
Згідно довідки №113 вказано, що він працював лише лютий, квітень, травень місяці, проте інший період часу його працювання з невідомих причин прихований.
Засуджений ОСОБА_6 звертає увагу суду апеляційної інстанції, що порушені його права передбачені ст.43 Конституцією України.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 звертає увагу що він має постійне місце проживання та реєстрацію, підтримує зв`язки з рідними та дітьми.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2022 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.12.2017 ОСОБА_6 засуджено за за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна, крім будинку. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання враховано строк попереднього ув"язнення з 18.01.2017 по 21.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув"язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.07.2020 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув"язнення з 18.01.2017 по 02.07.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Початок строку - 18.01.20217; кінець строку - 03.08.2022.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам.
Згідно характеристики вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий. В місцях позбавлення волі перебуває з 18.01.2017. В ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 17.08.2020 року.
З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень вбачається, що до засудженого ОСОБА_6 шість разів застосовувалися дисциплінарні стягнення, востаннє 06.02.2020. Заохочень засуджений ОСОБА_6 за весь час відбування покарання не має.
Відповідно до довідки ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» №113 від 19.10.2021 засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований в майстерні установи, де в лютому, квітні та травні 2021 року отримав заробітну плату.
Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 03.02.2018) проте комісією відмовлено, як особі яка не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частин строку покарання 03.08.2019, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 3/4 частин строку відбування покарання 03.05.2020, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.
Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.
Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України і виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.02.2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4