Номер провадження: 11-кп/813/1866/22
Справа № 522/5431/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі :

Головуючого ОСОБА_12

Суддів ОСОБА_13, ОСОБА_14

секретаря ОСОБА_16

З участю прокурора ОСОБА_15Захисника - адвоката ОСОБА_17

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі матеріали кримінального провадження №0000029 від 17.03.2022 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Приморського районного суду міста Одеси від 08 червня 2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, не працюючого, розлученого, маючого неповнолітню дитину - 2010 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Цим вироком визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України,- у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 263 КК України,- у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 у виді тримання під вартою до набрання рішення законної сили, залишити без змін, після чого - скасувати.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме з 18 березня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави- витрати на залучення експертів.

Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 на на речі і документи, які 17.03.2022 виявлені та вилучені під час обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_1 скасовано.

Арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2022 на речі і предмети, вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 скасовано.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА

Відповідно до вироку суду ОСОБА_1 з 24.02.2022 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював сприяння терористичній організації «Луганська народна республіка» шляхом збирання та передачі інформації щодо розміщення кількості та переміщення військової техніки Збройних Сил України, блокпостів територіальної оборони, прикордонних загонів, чисельності особового складу, а також щодо осіб, які допомагають та сприяють Збройним Силам України на території АДРЕСА_5, учаснику вказаної терористичної організації ОСОБА_3 .

Так, на виконання поставлених ОСОБА_3 завдань, 27.02.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи у АДРЕСА_4, шляхом проведення цілеспрямованого завуальованого опитування місцевих мешканців, отримав важливо значущу для підрозділів ЗС Росії інформацію про рух 26.02.2022 військової техніки ЗС України, зокрема, танків, реактивних систем залпового вогню "Град", а також вантажних військових автомобілів «Урал» з військовослужбовцями та боєприпасами, які у АДРЕСА_3 розгорнулись та зайняли бойові позиції. Переслідуючи досягнення реалізації свого злочинного умислу з метою надання сприяння діяльності терористичній організації "Луганська народна республіка", збройні підрозділи якої також приймають участь у бойових діях проти України на стороні збройних формувань країни-агресора росії, ОСОБА_1 передав вищевказану інформацію за допомогою месенджеру "Telegram" ОСОБА_3 на його абонентський номер НОМЕР_1 , додатково відзвітувавши про проведену роботу записом і відправкою відповідного голосового повідомлення.

Зокрема, ОСОБА_1 , діючи умисно, отримав інформацію про місце розташування тимчасового блок-посту Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони у АДРЕСА_4, про що повідомив ОСОБА_3 , у тому числі й про чисельність особового складу. В подальшому ОСОБА_1 на виконання завдання ОСОБА_3 здійснив пошук облікових записів (профілів) у соціальних мережах патріотично-налаштованих мешканців АДРЕСА_4 та передав відповідні скриншоти своєму куратору - ОСОБА_3 . 08.03.2022 ОСОБА_1 , отримавши завдання від ОСОБА_3 з відповідним коротким інструктажем про вербування жителів Одеської області, які прихильно ставляться до теперішніх дій Росії на території України, виїхав до м. Одеси на зустріч з громадянином України ОСОБА_5 , на прізвисько " ОСОБА_6 " та провів вербувальну бесіду з метою його залучення до протиправної діяльності на користь держави-терориста, попередньо зазначивши, що він діє за дорученням поважної особи з числа бойовиків т.зв. "ЛНР", однак отримав категоричну відмову, про що доповів ОСОБА_3 . Незважаючи на невдачу у вербувальній роботі, ОСОБА_1 продовжив пошук проросійськи налаштованих осіб в Одеській області та з цією метою провів наступну вербувальну бесіду з громадянином України ОСОБА_7 , з яким був попередньо знайомий, однак також отримав відмову.

Крім того, ОСОБА_1 , діючи умисно, отримав інформацію про місце розташування тимчасового блок-посту Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони у АДРЕСА_4, про що повідомив ОСОБА_3 , у тому числі й про чисельність особового складу.

Далі, ОСОБА_1 на постійній основі протягом 09.03.2022-10.03.2022 повідомляв ОСОБА_3 цікаву для нього інформацію, зокрема, щодо місць входу-виходу до катакомбів на території Одеського (Біляївського) району, блокпостів українських збройних підрозділів у АДРЕСА_6. 10.03 2022 ОСОБА_8 на виконання вказівки ОСОБА_3 з метою дотримання вимог конспірації було припинено використання власного абонентського номеру мобільного телефону та розпочато використання для спілкування з останнім, мобільний термінал з абонентським номером мобільного телефону громадянки України ОСОБА_2 - НОМЕР_2 , яка перебуває у родинних зв`язках з ОСОБА_9 та яка не була обізнана про його протиправну діяльність. Крім того, 13.03.2022 ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_3 чергове завдання знайти якісні географічні карти Одеської області. На виконання вказаного завдання ОСОБА_1 надав вказівку ОСОБА_2 знайти у гаражному приміщенні наявний радянський атлас автомобільних доріг, сфотографувати картографічні зображення та надіслати ОСОБА_3 , що й було виконано шляхом підправлення інформації в електронному вигляді. В подальшому, ОСОБА_9 продовжував отримувати завдання від ОСОБА_3 зокрема дізнатись про розташування та діяльність блокпостів української територіальної оборони у напрямку АДРЕСА_7, чисельності осіб, які здійснюють там чергування; пошуку географічних карт населених пунктів Одеської області - Чорноморську, Южний, Візирка, Сичавка, Біляри, однак вказані завдання не були виконані ОСОБА_1 з причин, які від нього не залежали, зокрема відсутності матеріальних ресурсів і пального для проведення такої масштабної пошукової роботи в області. Однак, незважаючи на вказане, ОСОБА_1 на постійній основі щоденно інформував ОСОБА_3 про рух військової техніки у населених пунктах, прилеглих до його місця проживання.

Крім того, у вересні 2021 року у ОСОБА_1 , при невстановлених обставинах, виник злочинний умисел, направлений на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та вибуховими речовинами, а саме на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, в зазначений період, ОСОБА_1 придбав лінемет АЛ-1 №ПА154, 1985 року виготовлення, який виготовлений промисловим способом, в конструкцію якого саморобним способом внесено зміни, на базі 26 мм сигнального пістолета СП-81, та відноситься до гладкоствольної вогнепальної зброї, який в подальшому, ОСОБА_1 , діючи умисно та продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно приніс та зберігав у шафі своєї кімнати, в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 до його виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 17.03.2022 обшуку за вказаною адресою.

Крім того, ОСОБА_1 , продовжуючи свою злочинну діяльність, також діючи умисно, маючи умисел, направлений на незаконне придбання вибухових речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої особи, вибухову речовину типу гексоген масою 503 грама. В подальшому, ОСОБА_1 , діючи умисно та продовжуючи свою протиправну діяльність, власноручно приніс та зберігав на горищі господарської будівлі, яка розташована на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 до її виявлення та вилучення співробітниками Управління СБ України в Одеській області під час проведення 17.03.2022 обшуку за вказаною адресою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Зазначає, що в ході судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаних злочинів визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення злочинів, викладених в обвинувальному акті. Крім того, з доказами добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини погодився, їх не оспорював і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати, судом розглянуто кримінальне провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Також зазначає, що ОСОБА_1 є громадянином України, раніше не судимий, працевлаштований неофіційно, має на утриманні неповнолітню дитину, має позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

Вказує на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано належної оцінки ще одній існуючій обставині, яка пом`якшує покарання, а саме - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, а саме у зв`язку із скрутним матеріальним становищем обвинуваченого.

Просить вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2022 року змінити. Призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України,- у виді 6 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 263 КК України,- у виді 3 років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав апеляційну скаргу захисника безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, судом виконані вимоги, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому вирок переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 розглянуто судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за -за ч. 1 ст. 258-3 КК України - інше сприяння діяльності терористичної організації.

- за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Судова колегія не може погодитися із доводами апеляційної скарги про те, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Одним із фундаментальних принципів призначення покарання є його справедливість, якої може бути досягнуто лише за умови домірності покарання злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинуваченому ОСОБА_1 призначене покарання в межах санкції частини статті, за яким його засуджено. Приймаючи таке рішення суд керувався вимогами ст. 50, 65 КК України та навів обґрунтування, які належить вважати достатніми, а саме: дії обвинуваченого були направлені проти громадської безпеки, мають значну суспільну небезпеку, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має неповнолітню дитину.

Зокрема, як видно із вироку, покарання є таким, що відповідає вимогам ст.50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, суд прийняв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. На думку колегії суддів, він ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та вважає що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7 КПК України.

Підстав вважати, що призначене покарання суворим, як зазначає захисник в апеляційній скарзі, судова колегія не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_1 покарання в межах санкції закону у виді позбавлення волі, призначивши при цьому покарання в мінімальних межах санкції статей за які ОСОБА_1 було засуджено.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, перевіркою матеріалів провадження не виявлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не має.

Керуючись ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду міста Одеси від 08 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_21, ОСОБА_20, ОСОБА_19