Номер провадження: 11-сс/813/455/22
Справа № 947/4542/22 1-кс/947/1588/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року про відмову в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000051 від 21 травня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212; ч.1 ст.209; ч.2 та ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212; ч.1 ст.209; ч.2 та ч.4 ст.358 КК України запобіжного заходу у вигляді застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 860 893, 17 гривень, а також покласти на неї відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в тому числі у вчиненні двох тяжких злочинів, а тому, враховуючи тяжкість покарання, існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

На думку прокурора, вказаний ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_8 є громадянкою іншої держави.

Крім того у даному кримінальному провадженні існує ризик впливу з боку підозрюваної на свідків, експертів, спеціалістів, які ще не були допитані органом досудового розслідування.

Прокурор стверджує, що визначення застави у розмірі завданих збитків, забезпечить можливість їх подальшого відшкодування державі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Так, відповідно до клопотання слідчого та долучених матеріалів, в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувало кримінальне провадження №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209, ч.3 ст.212 КК України. В рамках вищезазначеного провадження повідомлення про підозру не було.

З урахуванням того, що ч.3 ст. 212 КК України відноситься до тяжких злочинів, строк кримінального провадження №0000081 від 22.11.2019 року складає 18 місяців з моменту внесення до реєстру досудових розслідувань і закінчувався 22.05.2021 року.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, у травні 2021 року старший слідчий звертався з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, на 6 (шість) місяців, а саме до 22.11.2021 року.

20 травня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження строку досудовогого розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Між тим, 21 травня 2021 року прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000081 від 22.11.2019 у кримінальне провадження № 00000051 від 21.05.2021 року.

Разом з тим, 25 травня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

02 лютого 2022 року, старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 було вручено ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 212, ч.1 ст. 209, ч. ч. 2, 4 ст. 358 КК України в рамках кримінального провадження №00000051 від 21.05.2021 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Відповідно до ст. 212 КК України, діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, раніше судимою за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), або якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах, - караються штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторонни обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так у справі «Іванов протии України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яка звинувачена, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт протии Туреччини» (пункт 68), «Вемхофф протии Німеччини» (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов протии України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

Апеляційний суд констатує, що вручення підозри ОСОБА_8 відбулося поза межами строку, передбаченого КПК України, оскільки строк досудового розслідування, оскільки днем початку строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000051, є день коли було розпочате розслідування № 0000081, тобто 22 листопада 2019 року, а тому строк досудового розслідування у кримінальному провадженню №00000051 від 21 травня 2021 року закінчився 22 травня 2021 року.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №00000051 по якому строк досудового розслідування вже сплив, а тому апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, який, ураховуючи вимоги ст.176 КПК України, вважав неможливим задоволення клопотання слідчого.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя вірно встановив обставини у кримінальному провадженні та з урахуванням наведених положень КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 209, ч.ч. 2, 4 ст. 358 КК України, запобіжного заходу у вигляді застави, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4