КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3481/2022 Головуючий в 1 інст.: Пойда С.М.
Справа № 753/9137/22 Доповідач: Фрич Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Фрич Т.В.,

суддів Мельника В.В., Юрдиги О.С.,

при секретарі судового засідання Могильній А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника Макєєва М.М., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0001829 від 28.06.2022 року,-

за участю:

прокурора Мукосія В.В.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисників Воробєй Д.А., Макєєва М.М.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року задоволено клопотання слідчої СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві Крестіліної А.В. про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 26.09.2022 року з визначенням розміру застави в сумі 198 480 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник Макєєв М.М., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у продовженні строку тримання ОСОБА_1 під вартою. З урахуванням тяжкості злочину, за фактом якого проводиться досудове розслідування, виключно задля того, щоб сторона обвинувачення мала певні гарантії процесуальної поведінки ОСОБА_1 , застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою. Стороною обвинувачення не доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не доведена обґрунтованість підозри та реальна наявність ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_1 .

Перелічені в клопотанні мета і підстави для продовження строку тримання

під вартою ОСОБА_1 є надуманими, не підтверджуються жодним документом наявним в матеріалах, доданих до клопотання.

Більш того, всі зазначені прокурорами у клопотанні «факти» і «обґрунтування», які взяті до уваги судом, побудовані на особистих припущеннях слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0001829.

Всі доводи сторони захисту щодо відсутності вказаних у клопотанні слідчого ризиків, які заявлені в судовому засіданні та з приводу чого долучено письмове заперечення у судовому засіданні, повністю проігноровані слідчим суддею та взагалі не взяті до уваги.

Також апелянт звертає увагу на те, що за час перебування у Київському слідчому ізоляторі ОСОБА_1 вже неодноразово звертався до медичної частини із скаргами на болі в області серця, де йому не можуть надати необхідну медичну допомогу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0001829, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.06.2022 року ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК

України.

30.06.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені

почину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.07.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.08.2022 року з альтернативою внесення застави у розмірі 198 480.

29.07.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше

повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК

країни.

23.08.2022 року постановою керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, у зв`язку з необхідністю отримання висновків призначених судових експертиз, надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження та складання обвинувального акту.

23.08.2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві Крестіліна А.В., за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва Павлюхом В.Я., звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що під час досудового розслідування встановлено, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого злочину,

передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка обґрунтовується зібраними у

кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 , у ході якого за місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3

було вилучено згорток клейкої стрічки з кристалічною речовиною світлого

кольору масою близько 423 гр, 19 згортків клейкої стрічки з кристалічною

речовиною світлого кольору.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме

ОСОБА_2 в ході якого було вилучено мобільний телефон із

фотозображеннями «закладок» із психотропною речовиною, 33 згортки

клейкої стрічки, один з яких у своєму складі містить особливо небезпечну

психотропну речовину - РVР.

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме

ОСОБА_1 в ході якого було вилучено мобільний телефон із

фотозображеннями «закладок» із психотропною речовиною.

- протоколами огляду місця події.

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_1 , який повністю визнав

свою вину у здійсненні «закладок» із вилученою речовино.

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , яка повністю визнала

свою вину у здійсненні «закладок» із вилученою речовино.

- висновками експертів, відповідно до яких, в наданих на дослідження

речовинах виявлено особливо небезпечну психотропну речовину - РVР.

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний

ОСОБА_1 може ухилитись від виконання покладених на нього

процесуальних обов`язків, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_1 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 10 років, з конфіскацією майна. Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування докази, які підтверджують причетність до вчинення злочину організованою групою, ОСОБА_1 усвідомлює невідворотність суворого покарання, що в свою чергу, підсилює ризик можливості переховування від суду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки

ОСОБА_1 не має постійного джерела доходів, не працює, єдиним встановленим

джерелом його доходів є зайняття протиправною діяльністю, а саме вчинення

особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України сторона обвинувачення вважає, що заявлені ризики не зменшились, є триваючими, а зважаючи на те, що збір доказів у кримінальному провадженні триває та на теперішній час про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України в рамках даного кримінального провадження повідомлено двом учасникам, ризики невиконання підозрюваними своїх процесуальних обов`язків безсумнівно продовжують існувати. Крім того, немаловажним є той факт, що перебуваючи в умовах, не пов`язаних з триманням під вартою, підозрювані матимуть вільну змогу спілкування між собою, що зумовить існування такого ризику як перешкоджання досудовому розслідуванню

шляхом придумування спільних версій, спрямованих на заплутування органу

досудового розслідування у проведенні об`єктивного досудового

розслідування.

Також на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст.199 КПК України сторона обвинувачення послалась на обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Так, строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу спливає 26.08.2022, однак завершити досудове розслідування у визначений строк не виявляється за можливе оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно:

- долучити два висновки експерта, які призначені постановами

слідчого та експертиза по яким на теперішній час проводиться Київським

науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України;

- за результатами експертиз, вирішити питання щодо повідомлення

про зміну раніше повідомленої підозри та оголошення нової підозри за ч. 3 ст.

307 КК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги

ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів

досудового розслідування, що потребує додаткового часу з урахуванням

значного об`єму зібраних матеріалів та особливою складністю провадження.

До цього часу провести зазначені слідчі та процесуальні дії, у

передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із

складністю та об`ємністю кримінального провадження, великим обсягом часу,

необхідного для здійснення вищевказаних дій. Необхідно долучити висновки

експертів, експертизи по яким тривають на даний момент, а саме експертизи

матеріалів речовин та виробів, призначені 08.07.2022. Враховуючи велику

кількість наданих на дослідження об`єктів (більше ста тридцяти п`яти

об`єктів) строки проведення експертиз становлять близько 90 робочих днів.

Невиконання вищевказаних дій призведе до неповноти досудового

розслідування і до порушення вимог Кримінального процесуального, кодексу

України, зокрема, прав підозрюваного, передбаченого п. 5 ст. 223 КПК

України, вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно якої, під час досудового

розслідування підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення

і час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у

вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, існують достатні обставини, які

перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії

попередньої ухвали про тримання під вартою та обґрунтовують необхідність

продовження строку тримання під вартою.

23 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, до 26.09.2022 року з визначенням розміру застави в сумі 198 480 грн.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_1 а також те, що підозрюваний ОСОБА_1 , органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведення прокурором в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 , та які дають підстави слідчому судді продовжити застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважав необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому з урахуванням того, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовживши строк тримання підозрюваному ОСОБА_1 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 198 480 гривень. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_1 , саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45).

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_1 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи підозрюваного та його захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

При цьому слідчий суддя зауважив, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 було встановлено ризики передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких не тільки не зникли чи зменшились на даний час, а дещо збільшились у зв`язку зі зміною раніше оголошеної підозри.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 , колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено, під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не може перебувати під вартою, не спростовує висновків слідчого судді встановлених під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, більш того особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Також слідчим суддею враховано посилання сторони захисту на дані про особу ОСОБА_1 однак слідчий суддя не прийняв їх до уваги, оскільки вони не спростовують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахував, що зазначені обставини досліджувались слідчим суддею 08.08.2022 року під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 , при цьому у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданійапеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданоїапеляційної скаргибез задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Макєєва М.М., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

Фрич Т.В. Мельник В.В. Юрдига О.С.