Справа № 446/1975/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормус Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

прокурора Коваленко О.М.;

обвинуваченого ОСОБА_1 ;

захисника Захарчук Я.В.;

потерпілих ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

ОСОБА_4 ;

представника потерпілої Мацієвська А.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 11 серпня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, тимчасово не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 серпня 2019 року близько 09:30 години керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 , біля будинку №95 по вул. Драгоманова в м. Кам`янка-Бузька, рухаючись в сторону м. Луцьк, грубо порушив вимоги пункту 1.2 Розділу 1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, яким передбачено, що в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, пункту 12.1 яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 «Дорожня розмітка», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено та яку перетинати заборонено, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в напрямку м. Львів, яким керувала ОСОБА_2 та в салоні якого на задньому сидінні знаходились малолітня донька ОСОБА_5 , батько ОСОБА_6 та сусід ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження у виді: відкритий відламковий перелом надколінника правого колінного суглобу зі зміщенням, перелом правої п`яткової кістки, множинні садна нижніх кінцівок, травматичний шок і які відносяться: множинні садна нижніх кінцівок до легких тілесних ушкоджень, відкритий відламковий перелом надколінника правого колінного суглобу зі зміщенням та перелом правої п`яткової кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

ОСОБА_5 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження у виді: забійна рана в скроневій ділянці зліва, багатоуламковий вдавлений перелом скроневої кістки зліва з епідуральною гематомою, забій головного мозку, набряк головного мозку, пневмоцефалія, закритий перелом правої ліктьової кістки, синці на гомілках і які відносяться: черепно-мозкова травма з епідуральною гематомою до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення, закритий перелом правої ліктьової кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, синці на гомілках до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримав тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом лівої ключиці зі зміщенням, тупа травма грудної клітки і які відносяться: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, перелом лівої ключиці зі зміщенням до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

ОСОБА_3 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримав тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана голови, відкритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням і які відносяться: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, рана голови до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, відкритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 спочатку свою вину визнав частково, проте в подальшому, під час виступу в судових дебатах вказав, що вину свою визнає у повному обсязі та щиро розкаюється у вчиненому. Під час допиту обвинувачений ОСОБА_1 суду пояснив, що 11.08.2019 він рухаючись з міста Львова прибув до міста Камянка-Бузька Львівської області де по вул. Драгоманова, його обігнав автомобіль і здійснив поворот на світлофорі, коли вже він, ОСОБА_1 під`їхав ближче, то його автомобіль розвернуло на смугу зустрічного руху де він побачив зустрічний транспортний засіб і здійснив гальмування, проте вже було пізно, оскільки відбулося зіткнення в результаті якого він втратив пам`ять і далі пригадує лише як були працівники поліції і карети швидкої медичної допомоги. Також вказав, що швидкість його автомобіля була близько 60 км/год, однак в цей день дорога була мокра після дощу, а на дорозі було розлито мастило, що ймовірно і спричинило некерованість транспортним засобом.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному не визнав у повному обсязі, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена зібраними та дослідженими по справі доказами.

Так, допитана судом потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 11.08.2019 близько 9:45 год. вона керувала транспортним засобом марки «SKODA FABIA» в якому також на задньому сидінні були пасажири: її малолітня дочка ОСОБА_2 , батько ОСОБА_6 та сусід ОСОБА_3 . Проїжджаючи по вул. Драгоманова у м. Кам`янка-Бузька вона входила у поворот і відчула як у її транспортний засіб вдарив інший транспортний засіб, що рухався їй на зустріч і відбулося лобове зіткнення на її смузі руху, а вона не могла уникнути зіткнення, бо автомобіль виїхав з повороту. Також пояснила, що дорога хоч і була після дощу, проте сильно мокрою не була, а сама вона рухалася по своїй смузі руху зі швидкістю не більше 50 км/год. Вона вийшла з машини, однак впала, бо не могла стояти на ногах, не могла витягти з машини свою дитину та батька, бачила як її сусід був з розбитою головою. Згодом приїхала карета швидкої медичної допомоги та госпіталізувала їх всіх. Вказала, що у неї було важке лікування більше одного місяця, а її дочка 9 днів перебувала у комі і перенесла оперативне втручання, а батько був у реанімації більше тижня. Підтвердила, що обвинувачений сплатив їй частково завдану шкоду у розмірі 40 тис. грн., а в решті вона підтримує свій цивільний позов, а також позов поданий нею в інтересах її малолітньої дочки, вважала, що обвинувачений заслуговує покарання у виді реального позбавлення волі, а не іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 11.08.2019 зранку він у автомобілі під керуванням його дочки їхав у м. Кам`янка-Бузька до церкви і у автомобілі були ще його онука та сусід ОСОБА_3 . Вказав, що нічого не пригадує в силу свого віку (80 років), однак пам`ятає, що під час ДТП йому розбили грудну клітку і він довго лежав у лікарні. Поданий ним цивільний позов підтримав у повному обсязі, так як шкода йому не відшкодована зовсім, щодо покарання зіслався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що 11.08.2019 він сів у автомобіль до його сусідки ОСОБА_2 , оскільки вона також їхала до церкви разом з її дочкою та батьком. Вказав, що сам факт ДТП погано запам`ятав, але пам`ятає, що ОСОБА_2 рухалася не швидко, а вони всі троє сиділи на задньому сидінні, день був після дощу. Повідомив, що він перебував на лікуванні 85 днів, мав відкритий перелом та потребує подальшого дороговартісного лікування. Поданий ним цивільний позов підтримав, повідомив, що обвинувачений відшкодував йому 11 тис. грн., а суму матеріальних збитків він пред`явив до відшкодування страховій компанії. Щодо покарання обвинуваченого зіслався на розсуд суду.

Малолітня потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, за згодою учасників процесу, які не наполягали на її допиті, суд здійснив розгляд справи без її участі, за участі її законного представника ОСОБА_2 .

Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами встановлено таке.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2019 та додатків до нього зафіксовано подія ДТП за участі автомобілів «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 та «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 , їх механічні ушкодження, зокрема передні частини автомобілів та розташування транспортних засобів на смузі руху у напрямку з м. Луцьк до м. Львова (а.с. 12-17).

Висновком експерта від 05.09.2019 №1/935 стверджується, що на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 знаходилась у стані повної відмови, по причині розгерметизації, внаслідок від`єднання бачка головного гальмівного циліндру від свого штатного розташування; на момент огляду система рульового керування досліджуваного автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 знаходилася в несправному стані, по причині затискання переднього лівого колеса деформованими елементами; пошкодження робочої гальмівної та рульової системи досліджуваного автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 виникли під час ДТП (а.с. 39-43).

Висновком експерта від 05.09.2019 №1/934 стверджується, що на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась у стані повної відмови, по причині розгерметизації, внаслідок розриву трубопроводу бачка на головному гальмівному циліндрі; на момент огляду система рульового керування досліджуваного автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилася в несправному стані, по причині зміщення передніх коліс в напрямку з переду до заду та затискання їх деформуючими елементами кузова; пошкодження робочої гальмівної та рульової системи досліджуваного автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 виникли під час ДТП (а.с. 51-55).

Висновком експерта від 19.09.2019 №1/936 доводиться, що зіткнення автомобілів марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 та марки «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 відбулося на смузі, призначеній для руху в напрямку м. Львів, в районі кінцевого розташування передніх частин даних автомобілів; в первинний момент зіткнення повздовжної осі автомобіля марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля марки «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 одна відносно одної знаходилася під кутом 170+- 5 градусів (а.с. 63-67).

Згідно висновку експерта від 15.10.2019 №1/1078: 1. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був керуватися технічними вимогами п.п. 1.2., 12.1. та вимогами горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР; 2. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинна була керуватись технічними вимогами п. 12.3. чинних ПДР; 3. В даному випадку технічна можливість у водія автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 уникнути зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 , визначалась виконанням ним технічних вимог п.п. 1.2., 12.1. та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) розділу 34 «Дорожня розмітка» чинних ПДР, для дотримання яких в нього не було завад технічного характеру; 4. При заданих вихідних даних, швидкості руху автомобіля «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 в 50 км/год його водій ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху; 5. В даній дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам чинних ПДР, які б могли знаходитися в прямому причинному зв`язку з настанням даного зіткнення. В даній дорожній ситуації, дії водія ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п.п. 1.2., 12.1. та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР і вказана невідповідність дій водія знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди; 6. При заданих вихідних даних, з технічної точки зору, причиною настання даної пригоди зіткнення автомобілів «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 та «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 , стали не відповідність технічним вимогам п.п. 1.2., 12.1 та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР, дії водія автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 (а.с. 182-185).

Відповідно до висновку експерта від 21.08.2019 №3059/2019-т, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові ОСОБА_2 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового та амілового спиртів (а.с. 75). Також, відповідно до висновку експерта від 21.08.2019 №3058/2019-т, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу крові ОСОБА_1 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового та амілового спиртів (а.с. 81).

Згідно висновку експерта від 22.08.2019 №179/19 у неповнолітньої ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана в скроневій ділянці зліва, багатоуламковий вдавлений перелом скроневої кістки зліва з епідуральною гематомою, забій головного мозку, набряк головного мозку, пневмоцефалія, закритий перелом правої ліктьової кістки, синці на гомілках і які відносяться: черепно-мозкова травма з епідуральною гематомою до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення, закритий перелом правої ліктьової кістки до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, синці на гомілках до легких тілесних ушкоджень (а.с. 88-90).

Згідно висновку експерта від 08.10.2019 №44/2019 у потерпілого ОСОБА_6 було встановлено діагноз «ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом лівої ключиці зі зміщенням, тупа травма грудної клітки»; вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації по механізму удару від комбінованої дії тупих твердих предметів, що може відповідати показам потерпілого, а саме при ДТП до виступаючих частин салону автомобіля 11.08.2019; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Перелом лівої ключиці зі зміщенням відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с. 101-102).

Згідно висновку експерта від 08.10.2019 №45/2019 у потерпілого ОСОБА_3 встановлено діагноз заключний клінічний «ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана голови, відкритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням»; вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації по механізму удару від комбінованої дії тупих твердих предметів, що може відповідати показам потерпілого, а саме при ДТП до виступаючих частин салону автомобіля 11.08.2019; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, рана голови відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, відкритий перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с. 135-136).

Згідно висновку експерта від 08.10.2019 №43/2019 у потерпілої ОСОБА_2 встановлено діагноз «Відкритий відламковий перелом надколінника правого колінного суглобу зі зміщенням. Перелом правої п`яткової кістки. Множинні садна нижніх кінцівок. Травматичний шок»; вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації по механізму удару, удар-тертя від комбінованої дії тупих твердих предметів, що може відповідати показам потерпілої, а саме при ДТП до виступаючих частин салону автомобіля 11.08.2019; «множинні садна нижніх кінцівок» відносяться до легких тілесних ушкоджень, «Відкритий відламковий перелом надколінника правого колінного суглобу зі зміщенням» та «Перелом правої п`яткової кістки» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. «Травматичний шок» не підтверджений об`єктивними даними та додатковими методами досліджень, тому при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень оцінюватись не можуть (а.с. 148-149).

Згідно висновку експерта від 08.10.2019 №46/2019 у ОСОБА_1 було встановлено діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана верхньої губи. Множинні садна надколінника лівого колінного суглобу. Відламковий перелом надколінника зліва зі зміщенням.»; вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до госпіталізації по механізму удару, удар-тертя від комбінованої дії тупих твердих предметів, що може відповідати показам ОСОБА_1 , а саме при ДТП до виступаючих частин салону автомобіля 11.08.2019; Забійна рана верхньої губи, садна проекції лівого колінного суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень. ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Відламковий перелом надколінника зліва із зміщенням відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с. 163-164).

Відтак, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Так, дослідженими у судовому засіданні доказами повністю доводиться невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху п.п. 1.2., 12.1. та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР і вказана невідповідність дій водія ОСОБА_1 знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

При судовому розгляді беззаперечно встановлено, що місцем зіткнення є смуга руху зустрічного транспорту для водія ОСОБА_8 і на відповідній ділянці дороги були дорожня розмітка вузька суцільна лінія, а тому саме ОСОБА_8 порушив правила дорожнього руху і такими порушеннями була завдані тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

Щодо показів самого обвинуваченого, які ним надані в судовому засіданні, то суд такі оцінює як неприйнятні, оскільки вони повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні висновками судових експертиз і суд вважає такими, що спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, доводи обвинуваченого та його захисника про те, що причиною настання ДТП було вологе покриття дороги та масляна пляма на ній суд відхиляє, оскільки судом не здобуто доказів того, що такі обставини перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП. Більше того, згідно чинних ПДР водій повинен враховувати дорожню обстановку при виборі швидкості руху.

Також суд відхиляє доводи захисника щодо недопустимості висновку експерта від 15.10.2019 №1/1078, з тих підстав, що такий зроблений експертом на підставі вихідних даних, які отримані внаслідок показів обвинуваченого, який був на момент їх отримання свідком.

Так, дійсно вказана експертиза була проведена за вихідними даними (а.с. 178) у яких вказана швидкість руху автомобіля «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 на рівні 50 км/год. А як видно з протоколу допиту ОСОБА_1 від 20.09.2019 про таку швидкість руху він вказав будучи у статусі свідка (а.с. 169).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Застосовуючи дану норму процесуального права Верховний Суд неодноразово вказував, що зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод (Постанови ВС від 18.03.2021 № 364/1215/17; від 30.05.2019 № 164/1457/16-к; від 27.11.2019 № 202/6849/18).

Як видно з протоколу допиту від 20.09.2019 ОСОБА_1 роз`яснено його право відмовитися давати показання, що також узгоджується з положеннями ч. 1, 2 ст. 18 КПК де вказано, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

На момент отримання таких показів у матеріалах справи були відсутні будь-які дані, які б давали підстави вважати, що водія ОСОБА_1 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим і всупереч його права на мовчання та свободу від самовикриття від нього слідчим отримані покази. На переконання суду, такі дані були відомі органу досудового розслідування лише після отримання висновку експерта від 15.10.2019 і вже після чого 22.10.2019 ОСОБА_8 було оголошено про підозру.

Отже, відсутні підстави для визнання такого доказу недопустимим.

Тому, на переконання суду, вина обвинуваченого повністю доведена зібраним та дослідженими у судовому засіданні доказами, а доводи сторони захисту не спростовують цього.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене, негативно оцінює свої злочинні дії та їх наслідки незважаючи на те, що вини своєї у повному обсязі не визнав на початку судового розгляду, проте згодом змінив свою позицію та визнав повністю; часткове відшкодування завданого збитку, що виразилось у частковому відшкодуванні завданої потерпілій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шкоди, здійсненого своєчасно без будь-якого примусу.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, одружений, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та нарколога не перебуває.

З урахуванням усіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно обрати у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.

Вирішуючи питання, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд виходив з наступних мотивів.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 75 КК при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, суду необхідно обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, а при позитивній відповіді навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

А тому, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке є вчинене з необережності та не характеризується прямим чи непрямим умислом, даних про особу винного (раніше не судимий, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання,), наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття, часткове відшкодування шкоди), та відсутність обставин, що його обтяжують, думку прокурора, яка просила застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без реального відбування покарання та звільнення його від його відбування покарання з випробуванням на підставі положень статей 75, 76 КК України.

Розглянувши цивільні позови до обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність їх часткового задоволення з огляду на такі мотиви та положення закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Правові підстави відшкодування шкоди регламентовані Главою 82 ЦК України.

Зібраними та оціненими судом у справі доказами доведено, що обвинувачений своїми неправомірними діями завдав матеріальної та моральної шкоди потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь майнову шкоду у розмірі 2000 грн. та 100 000 грн. моральної шкоди. Також просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь як законного представника моральну шкоду завдану малолітній ОСОБА_5 у розмірі 150 000 грн.

Причому потерпіла в судовому засіданні підтвердила часткове відшкодування обвинуваченим їй шкоди у розмірі 40 000 грн., а тому просила задовольнити її цивільний позов за вирахуванням такої суми.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 85 000 грн. завданої йому моральної шкоди і вказав, що жодних коштів до моменту розгляду справи йому не відшкодовано. Також це підтвердив і сам цивільний відповідач ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_1 17 895 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди. Причому вказав, що ОСОБА_1 частково відшкодував йому завдану шкоду у розмірі 11 000 грн.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Беззаперечно потерпілим завдана моральна шкода неправомірними діями обвинуваченого. І хоча такі душевні страждання неможливо оцінити матеріальним виміром, проте суд вважає за необхідне встановити адекватну матеріальну сатисфакцію завданій моральній шкоді.

На переконання суду, моральна шкода у однаковому її розмірі щодо кожного з цивільних позивачів не може мати місця, так як глибина їх душевних страждань та вимушених життєвих змін є різною з огляду на їх вік, ступінь споріднення, спосіб життя тощо.

Так, суд вважає, що найбільшої глибини душевних страждань зазнала неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , оскільки завдані їй тяжкі тілесні ушкодження, тривале лікування у такому юному віці створюють тривалі вимушені зміни на все подальше її життя. А тому суд вважає, що адекватним та співмірним буде відшкодування їй завданої моральної шкоди на рівні 150 000 грн.

Оцінюючи глибину душевних страждань та вимушених життєвих змін цивільної позивачки ОСОБА_2 , суд бере до уваги те, що вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, проходила відповідний курс лікування, є одинокою матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , оскільки батько дитини помер, а тому вважає, що розмір відшкодування завданої їй моральної шкоди необхідно оцінити на рівні 70 000,00 грн. Тому, з врахуванням вже частково сплаченої суми відшкодування (40 тис. грн.) до стягнення з відповідача ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 30 000 грн. Одночасно стягненню підлягає заявлена та обґрунтована у позові сума майнової шкоди у розмірі 2 000 грн.

Щодо моральної шкоди заявленої ОСОБА_6 , то суд оцінюючи його похилий вік (80 років), завдані йому середньої тяжкості тілесні ушкодження та процес лікування, вважає співмірною сумою до відшкодування його моральних страждань та вимушених життєвих змін у розмірі 50 000 грн.

Також, суд вважає, що сума до відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 повинна бути на рівні 50 000 грн. враховуючи факт завдання йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, процес його лікування та його вік (64 роки), що з врахуванням вже відшкодованої йому суми (11 тис. грн.) до стягнення з відповідача становить 39 000 грн. Одночасно, суд вважає, що до стягнення підлягає заявлена сума до відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17 895 грн. (придбання металоконструкції гомілкової кістки та інших ліків).

Таким чином, цивільні позови підлягають до задоволення у описаних вище розмірах.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання вжитий ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.10.2019 визначений на певний строк сплив і продовжений не був, а тому підстави для його продовження як і обрання нового у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_2 поданий в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь законного представника малолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_2 150 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди та 2000,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 50 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 39 000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди та 17 895,00 грн. як відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- автомобіль «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_2 ;

- автомобіль «MITSUBISHI GALANT» д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 .

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.08.2019 скасувати після набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у загальному розмірі 7065, 45 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 23.09.2022.

Суддя Т.І.Котормус