Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Справа № 608/841/22
Номер провадження1-кс/608/314/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косів Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке 31 травня 2022 року внесено в ЄРДР за № 0000137, з правою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України,--

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в ході розслідування встановлено, що 31.05.2022 біля 10 год. 20 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території Чортківського медичного фахового коледжу, який розташований в м. Чортків по вул. Гоголя, 7 Тернопільської області, під час дії воєнного стану, встановленого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17.05.2022, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Kinetik», що є власністю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 .

В результаті вище вказаних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень.

31 травня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України по підозрі у вчиненні ним вище вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Чеботарі проти Молдови" (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13.11.2007) зазначено, що за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану. Ці докази містяться в:

1)Протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 31.05.2022;

2)Показаннях потерпілої ОСОБА_7 , який у ході свого допиту підтвердила факт скоєння вказаного вище злочину;

3)Показаннях свідка ОСОБА_8 ;

4)Протоколі огляду місця події;

5)Протоколі затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчинені злочину;

6)Рапорт ЄО №2639 від 31.05.2022;

7)Протоколі огляду викраденого велосипеда від 01.06.2022.

За таких обставин, оголошення підозри ОСОБА_5 та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України, зокрема регламентовані статтею 184 КПК України, регламентовані загальні вимоги до клопотань слідчих, прокурорів про застосування запобіжного заходу, в тому числі у вигляді тримання під вартою.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

-Передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки, в ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, проживає одиноко, у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району. У разі доведення вини ОСОБА_5 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання у вигляді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

-Передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 проживає в одному із потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 регіоні, а саме в межах Чортківського району, на незначній відстані від останніх, що створює реальну та обґрунтовану загрозу для незаконно впливу підозрюваного на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та через загрозу можливого покарання за вчинення вище зазначеного злочину у вигляді тримання під вартою, буде мати реальні можливості незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні.

-З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, що підтверджується відомостями, які містяться в довідці про судимість ОСОБА_5 , однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам скоювати інші правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід.

Слідчий вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у випадку доведення його вини у скоєнні даного кримінального правопорушення існує велика імовірність призначення найсуворішого виду кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, з метою уникнення відповідальності за скоєне, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Обрання менш суворих запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі від 7-ми до 10-ти років), віку (не є особою похилого віку та має 55 років), способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Санкція статті, за якою в даний час кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_5 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, за якою в даний час кваліфікуються дії ОСОБА_5 , передбачає саме такий вид і саме таку міру покарання.

Беручи до уваги вище викладене, слідчий в клопотанні просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Вислухавши слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 , які клопотання підтримують, просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).
Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: покинути своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може продовжити злочинну діяльність;незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні.
При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою, яка не є судимою, хоча відносно нього на розгляді Чортківського районного суду перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КПК України, він має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 .
Водночас слідчий суддя, враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, розлучений, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.
Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, той факт, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному конкретному кримінальному провадженні дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути інший запобіжний захід, більш м`який, ніж тримання під вартою.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та його тяжкості, ризиків, зазначених в клопотанні, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, а тому слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а також забезпечити в даному кримінальному провадженні належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на нього слід покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

В задоволенні клопотання в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косів Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали закінчується 31 липня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 7 червня 2022 року о 17-й годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1