КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/4922/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1824/2022 Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

05 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого:
- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2021 за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в режимі ВКЗ з Кагарлицьким

районним судом Київської області захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 задоволено подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області та скасовано щодо ОСОБА_6 іспитовий строк і направлено його для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2021 року.
Цією ж ухвалою постановлено початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу фактичного затримання після вступу ухвали в законну силу.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 , перебуваючи на обліку в Білоцерківському відділі з питань пробації та будучи ознайомленим з порядком, умовами відбування покарання з іспитовим строком і постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, покладені на нього вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2021 обов`язки не виконав та до відділу з питань пробації на реєстрацію 23.06.2021, 25.08.2021 та 22.09.2021 не з`явився. При цьому, надані ОСОБА_6 на підтвердження його хвороби, у дні неявки до відділу пробації медичні довідки, лікувальною установою не підтверджені. Згідно відповіді № 3293 від 28.10.2021 директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва, ОСОБА_6 за медичною допомогою до зазначеного лікувального закладу не звертався. Надані довідки № 748 від 25.08.2021 та № 804 від 21.09.2021 вказаним лікувальним закладом не видавалися. Зазначені у них лікарі у даному закладі не працюють і не працювали. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 не лише своїми діями не став на шлях виправлення, а й не виконуючи покладений на нього вироком суду обов`язок, надав документи до відділу пробації, а саме довідки № 748 від 25.08.2021 та № 804 від 21.09.2021, які не відповідають дійсності, як за формою так і змісту, який у них міститься. Крім того, суд першої інстанції вказав, що відповідно до витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000309 за фактом надання до Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області» ОСОБА_6 медичних довідок № 748 від 25.08.2021 та № 804 від 21.09.2021 розпочато 29.11.2021 досудове розслідування за ч.1 ст. 358 КК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 просить її скасувати та відмовити у задоволенні подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про скасування іспитового строку і направлення ОСОБА_6 для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2021 року, належним чином не врахував те, що засуджений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де проживає разом з матірю-інвалідом третьої групи, неповнолітньою сестрою та бабусею пенсіонеркою, має позитивні характеристики з місця проживання та роботи, що вказує на міцні соціальні зв`язки, порушень громадського порядку, адміністративних правопорушень, приводів в поліції не допускав, та взагалі у нього відсутні будь-які факти неналежної поведінки в сім`ї, на роботі і суспільстві, що на переконання захисника, свідчить про бажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та спростовує висновки суду першої інстанції про те, що останній не виправдав довіру суду. Також, після допущених порушень ОСОБА_6 протягом майже чотирьох місяців, тобто до дня розгляду подання, регулярно, своєчасно і без будь-яких зауважень виконував покладені на нього обов`язки, що, як вважає захисник, також спростовує висновки суду першої інстанції про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.
Крім того, на думку апелянта, висновки суду про те, що засуджений ОСОБА_6 свідомо надав недостовірні медичні довідки, не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами, оскільки дані про причетність ОСОБА_6 до підробки таких довідок, як під час розгляду подання, так і на даний час відсутні. Вказує, що ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Києві та маючи незадовільний стан здоров`я, звернувся до найближчого з його місцеперебуванням медичним закладом, де йому було проведено обстеження і призначено лікування, а також в подальшому надані довідки № 748 від 25.08.2021 та № 804 від 21.09.2021, при цьому за надані послуги ОСОБА_6 були сплачені кошти, однак про те, що дані довідки недостовірні чи фіктивні останній навіть не здогадувався.
Окрім того, апелянт зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось і те, що 25.08.2021 ОСОБА_6 зателефонував до інспектора в ДУ «Центр пробації» та повідомив, про неможливість своєї явки, у зв`язку з хворобою, що підтверджується рапортом, а 23.06.2021 ОСОБА_6 з`явився на реєстрацію близько 18 год. 00 хв., проте інспектора вже не було і тому ним була написана записка про явку, яка міститься в матеріалах справи.
Таким чином, на переконання захисника, наявні в матеріалах справи докази свідчать про поважні причини неявки його підзахисного 23.06.2021, 25.08.2021 та 22.09.2021 до інспектора ДУ «Центр пробації», а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 задоволено подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області та скасовано щодо ОСОБА_6 іспитовий строк і направлено його для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2021 року.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним та обґрунтованим і з ним погоджується.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ч.1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органі з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.
Із положень ч. 3 ст. 166 КВК України також слідує, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Абзацом 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що 25.05.2021 засуджений ОСОБА_6 поставлений на облік до Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, які потягли за собою адміністративні стягнення, матеріали щодо нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення для відбування призначеного покарання, а також роз`яснено, що невиконанням обов`язків вважається хоча б одного з обов`язків, покладених судом. При цьому у засудженого ОСОБА_6 відібрана підписка (а.с. 7), а також винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію друга та четверта середа кожного місяця, яка засвідчена підписом останнього (а.с. 9).
Під час перебування на обліку засуджений ОСОБА_6 23.06.2021 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, у зв`язку з чим йому було винесено письмове попередження ( Т.2 а.с.13). Проте, 25.08.2021 та 22.09.2021 ОСОБА_6 знову не прибув для реєстрації, повідомивши інспектора в телефонній розмові 25.08.2021, що знаходиться на лікарняному та офіційне підтвердження надасть після його закриття (а.с. 10, 14). Водночас, надані ОСОБА_6 медичні довідки, лікувальною установою не підтверджені. Згідно відповіді директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва № 3293 від 28.10.2021, ОСОБА_6 за медичною допомогою до зазначеного лікувального закладу не звертався. Надані довідки № 748 від 25.08.2021 та № 804 від 21.09.2021 вказаним лікувальним закладом не видавалися. Зазначені у них лікарі у даному закладі не працюють і не працювали (а.с.23). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000309 від 21.09.2021 за фактом надання до Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області» ОСОБА_6 медичних довідок № 748 від 25.08.2021 та № 804 розпочато досудове розслідування за ч.1 ст. 358 КК України (а.с.38), яке за повідомленням прокурора під час апеляційного розгляду, проводиться і на даний час.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2021, оскільки зазначені обставини свідчать про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а відтак і про небажання стати на шлях виправлення.
Доводи захисника про те, що засуджений ОСОБА_6 23.06.2021 прибув на реєстрацію до центру пробації, про що свідчить його розписка, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки прибуття засудженого після закінчення робочого часу, не може свідчити про виконання покладених на нього судом обов`язків, враховуючи, що ОСОБА_6 не лише достовірно знав про необхідність явки на реєстрацію 23.06.2021 з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., а й згідно довідки фахівця Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, був ще і додатково проінформований дзвінком про необхідність такої явки, однак покладені на нього обов`язки свідомо проігнорував та вчасно для реєстрації не з`явився, при цьому не маючи поважної причини, адже, згідно довідки фахівця відділу пробації ( Т.2 а.с. 11) та пояснень самого засудженого ( Т. 2 а.с.15) просто в цей час відпочивав на річці, що навпаки свідчить про його зухвалу поведінку та небажання стати на шлях виправлення.
Крім того, під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 не зміг назвати суду ні адреси лікувального закладу, куди він звертався двічі за медичною допомогою, ні територіального розташування цього медичного закладу в м. Києві, ні маршруту проїзду до нього, як не надав і даних про оплату наданих йому медичних послуг, що могло б підтвердити доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 дійсно звертався за медичною допомогою і не знав, що видані йому медичні довідки є недостовірними чи підробленими.
Позитивні ж дані про особу засудженого ОСОБА_6 , на які посилається захисник в апеляційній скарзі та дані з відділу пробації, надані під час апеляційного розгляду про те, що починаючи з 28.12.2021 ОСОБА_6 порядок відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком не порушував, ніяким чином не спростовують невиконання покладених на засудженого ОСОБА_6 обов`язків в червні, серпні та вересні 2021 р.
Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021 щодо ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2021, якою задоволено подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області та скасовано щодо ОСОБА_6 іспитовий строк і направлено його для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2021 року без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4