УХВАЛА
за результатами розгляду скарги
на рішення, дію чи бездіяльність

09 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга датована 22.08.2022, в якій скаржник просить суд:

- «Розглянути дану скаргу за моєї обов`язкової участі впродовж 3 днів, а у разі затримки до 14 днів, відповідно пункту 2.3.36 Засад використання автоматизованої системи документообігу, п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджений рішенням Ради судців України від 26.11.2010 року № 30 (зі змінами) передати судову справу для повторного авторозподілу (шляхом винесення відповідного Розпорядження керівником апарату суду та на підставі погодження Головою суду Акту прийняття передачі справи);
- Запросити мене на судове засідання з розгляду даної скарги шляхом надсилання мені повістки;
- Зобов`язати керівника ГПД НАБУ внести до ЄРДР відомості моєї заяви за вих. № 4772/19 від 19.08.2022 року про вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннях за кваліфікацією - ч. 2 ст. 366, ч .2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- Зобов`язати керівника ГПД НАБУ надати мені належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, що відповідають зазначеній мною кваліфікації вчиненого злочину ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- Зобов`язати керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання Ухвали суду (у відповідності до ст. 129-1 Конституції України);
- Зазначити в резулятивній частині ухвали вказані мною в заяві усі кваліфікаційні статті вчиненого злочину - ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ст. 111-1, ст. 170, ч.2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України;
- За наслідками розгляду даної скарги надіслати на мою поштову адресу копію належним чином завіреної ухвали».

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 26.08.2022 для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Фактично матеріали скарги передано слідчому судді по реєстру 29.08.2022.

Ухвалою слідчого судді від 30.08.2022 скаргу було призначено до розгляду на 09.09.2022.

Про дату, час та місце розгляду скарги учасників провадження повідомлялось шляхом направлення повідомлень на електронні скриньки.

Скаржник у судове засідання не з`явився. Про дату засідання був повідомлений. 09.09.2022 до початку судового засідання від скаржника надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі.

Головним підрозділом детективів НАБУ явку представника у судове засідання не забезпечено, але були подані пояснення на скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування, в яких, ставиться питання про відмову в задоволенні скарги та розгляд справи без участі представника НАУБ за наявними письмовими поясненнями.

Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення ст. 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, зокрема, наступне:

«19.08.2022 року, через приймальну НАБУ, я подав на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 заяву за вих. № 4772/19 про вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення (копія заяви про вчинені правопорушення надається в додатку).
У своїй заяві я вказав всі елементи вчиненого злочину: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Також, у своїй заяві я вказав всі ознаки вчиненого злочину: час, місце, спосіб, ПІБ особи, місце його роботи і посаду, короткі обставини справи тощо.
Крім цього, я самостійно кваліфікував вчинення злочину за правовою кваліфікацією ч .2 ст. 366, ч .2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.
Відповідно, в моїй заяві за вих. № 4772/19 від 19.08.2022 року були всі необхідні дані для внесення її відомостей до ЄРДР впродовж 24 годин керівником ГПД НАБУ ОСОБА_5 , у відповідності до положення п. 6 ст. 39 КПК України, при тому що новий КПК України не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових вчинення злочину тільки для того, що б керівник ГПД НАБУ ОСОБА_5 належним чином виконав свій професійний обов`язок - забезпечив внесення до ЄРДР відомостей заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Однак, у порушення ч. 1 ст. 2 КК України, п. 1, 4 ст. 214 КПК України, Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за № 298 від 30.06.2020 року у порядку, визначеним п. 5 ст. 214 КПК України, станом на 22.08.2022 року мене у жодний із способів так і не було повідомлено керівником ГПД НАБУ ОСОБА_5 про внесення до ЄРДР відомостей моєї заяви за вих. № 4772/19 від 19.08.2022 року.
Пунктом 1 ч.2 ст. 39 КПК України передбачено, що саме керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих. В таку групу слідчих може бути включений і сам керівник органу досудового розслідування. Разом з тим, включення до групи слідчих керівника органу досудового розслідування є необов`язковим, оскільки, в силу наданих процесуальним законом, зокрема п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 39 КПК України повноважень, керівник органу досудового розслідування уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх порушення слідчим, здійснювати досудове розслідування, виконувати функції реєстратора кримінальних правопорушень, користуючись при цьому повноваженнями слідчого. А слідчий, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 40 КПК України, уповноважений починати досудове розслідування та розглядати клопотання.
22.08.2022 року, що відповідає 2 (другому) процесуальному дню, я подав через поштову службу скаргу за вux. № 4779/22 па бездіяльність керівника яка виразилася у невнесенні до ЄРДР відомостей моєї заяви про вчинення кримінальних правопорушень за вux № 4772/19 від 19.08.2022 року.
Пунктом 8 частини 1 статті З КПК України встановлено коло посад, які підпадають під визначення керівник органу досудового розслідування, відповідно такою особою, як для даного прикладу являється - керівник ГПД НАБУ ОСОБА_5 . Отже, подання заяви, яка є повідомленням про кримінальне правопорушення, зобов`язувало керівника ГПД НАБУ ОСОБА_6 , шляхом надання доручення, забезпечити внесення до ЄРДР необхідних відомостей про вчинене правопорушення Попри зазначене, викладені у моїй заяві відомості до ЄРДР не внесені, внаслідок чого досудове розслідування фактично не здійснюється».

В письмових поясненнях НАБУ зазначено, зокрема, таке:

«Обов`язковою умовою початку досудового розслідування і наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до приписів закону реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесеш до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Проте, у заяві ОСОБА_3 не наведемо достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, ідо можуть свідчити про вчинення вказаним суддею кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
Разом з тим, здійснення досудового розслідування злочинів, передбачених статтями 111, 111-1, 170, 256, 366 та 396 КК України, не віднесено до підслідності детективів Національного бюро.
За результатом первинного опрацювання заяви ОСОБА_3 встановлено, що у заяві не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку із чим на час розгляду даної заяви відсутні достатні правові підстави для застосування Національним бюро наданих повноважень.
Враховуючи, що розгляд порушених ОСОБА_3 у заяві питань не віднесено до компетенції Національного бюро, вказану заяву листом від 22.08.2022 № 111-225/14765 скеровано для розгляду відповідно до компетенції т Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про що автора було повідомлено та надано: відповідне роз`яснення листом із аналогічними; реквізитами..
Таким чином, бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро, що може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, відсутня.»

Дослідивши обставини, викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Оцінка скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань на предмет обґрунтованості передбачає вивчення: 1) наявності правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії (у даному випадку внести відомості до ЄРДР); 2) наявності встановленого законом строку вчинення певної дії; 3) встановлення факту невиконання цього обов`язку у встановлений законом строк.

Пунктом 2 глави 1 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджено наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298) встановлено таке: «Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

З матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення № 4772/19 від 19.08.2022 прийнята Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України 19.08.2022, що підтверджується реєстрацією канцелярії в НАБУ під вх. № В-6548.

Враховуючи порядок обчислення процесуальних строків, передбачений ст. 115 КПК України, вимоги ст. 214 КПК України, вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення повинні були бути внесені до ЄРДР не пізніше 24 годин після подання заяви.

Таким чином, визначений законом строк на внесення відомостей за вказаною заявою ОСОБА_3 до ЄРДР (24 години) сплив 20.08.2022.

Однак, уповноваженою особою Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, в порядку наведених вимог закону (ч. 1 ст. 214 КПК України), відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

При цьому, за змістом ст. 214 КПК України, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття, в даному випадку службових осіб Національного антикорупційного бюро України, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах провадження за скаргою містяться пояснення (зміст яких наведено на початку ухвали) за підписом представника НАБУ ОСОБА_7 , який згідно з доданою до пояснень НАБУ довіреності директора НАБУ є заступником начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю НАБУ, у той час як, за приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування відбувається за участю саме слідчого (детектива), дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких є предметом оскарження, повноваження яких у провадженні встановлюються КПК України та іншими законами України і не можуть бути визначені на підставі довіреності.

Оскільки в матеріалах провадження та у довіреності відсутні відомості на повноваження заступника начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками Управління по роботі з громадськістю НАБУ ОСОБА_7 вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то не вбачається, що він наділений і повноваженнями слідчого (дізнавача) відповідно до вимог КПК України.

Водночас, з додатку до вказаних пояснень вбачається, що відповідь від 22.08.2022 і відповідно аналіз заяви ОСОБА_3 за № 4772/19 від 19.08.2022 щодо вчиненого кримінального правопорушення, надав в.о. керівника управління по роботі з громадськістю НАБУ ОСОБА_8 , щодо якого також відсутні відомості на повноваження вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому така відповідь від 22.08.2022 доводів щодо того, що зміст заяви № 4772/19 від 19.08.2022, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України не містить.

Враховуючи зазначене, наведені пояснення та відповідь в даній конкретній справі не можуть бути враховані при винесенні ухвали за результатами розгляду скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» Національне бюро здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених законом до його підслідності, а також проводить досудове розслідування інших кримінальних правопорушень у випадках, визначених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, зокрема, підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро»). Частина 5 ст. 216 КПК України визначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування конкретних кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що заявник не позбавлений права на заявлення відповідного клопотання про належну, на його думку, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, разом з тим, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві та які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор. Враховуючи викладене, визначення попередньої правової кваліфікації при внесенні відомостей до ЄРДР відноситься до виключних дискреційних повноважень слідчого, прокурора.

Як свідчать матеріали скарги, станом на день її подання уповноваженою особою не внесені відомості до ЄРДР у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.

При цьому на етапі прийняття слідчим/детективом, дізнавачем, прокурором заяви про вчинене кримінальне правопорушення у порядку ст. 214 КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку змісту заяви, у тому числі на предмет наявності/відсутності у ній відомостей про кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність НАБУ щодо зобов`язання уповноваженої службової особи НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення на підставі його заяви про кримінальне правопорушення № 4772/19 від 19.08.2022.

При цьому, слідчий суддя приходить висновку, що аналіз норм закону свідчить про те, що обов`язок внести відомості до ЄРДР покладений саме на уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, а не на керівника цього органу.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і не підлягають розширеному тлумаченню.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги скаржника стосовно зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести відомості до ЄРДР за визначеною скаржником статтею Кримінального кодексу України, оскільки до повноважень слідчого судді не належить визначення кваліфікації злочину на момент внесення відомостей до реєстру. Цей обов`язок покладений на слідчого на стадії досудового розслідування. А тому в цій частині вимог скарги слід відмовити.

При цьому, враховується, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Всі встановлені обставини справи і повну кваліфікацію дій осіб, які будуть підозрюватись у вчиненні злочину (злочинів), слідчий може викласти лише в обвинувальному акті.

За вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді не віднесено визначення правової кваліфікації злочину.

Також, слідчий суддя вважає, що у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо зобов`язання керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ним ухвали слідчого судді слід відмовити, оскільки чинним КПК передбачений порядок виконання вироку та ухвали суду, що не стосується повноважень та ухвали слідчого судді, яка постановлюється в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, що унеможливлює задоволення скарги в цій частині.

Як зазначалось, згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги в частині вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях слід відмовити, як передчасного.

Що стосується вимоги надати заявнику витяг із ЄРДР, слідчий суддя вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на положення ч. 1 ст. 214 КПК України, які встановлюють обов`язок уповноваженої особи через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене, за результатами оцінки доводів скарги та дослідження матеріалів, що додані до неї, вбачається наявність підстав для часткового задоволення вимог скарги, з огляду на компетенцію слідчого судді, встановлену ст. 307 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 214, ст.ст. 220, 303, 304, 370, 372 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості згідно з заявою скаржника про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 4772/19 від 19.08.2022 (яка була зареєстрованою в НАБУ 19.08.2022 під вх. № В-6548) та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1