Справа № 527/2243/22
провадження № 1-кп/527/264/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2022 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000367, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не судимої ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05.30 год 24.02.2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Указом Президента України № 341/2022, продовжено в Україні воєнний стан із 05.30 год 23.08.2022 року строком на 90 діб.

09 вересня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 в приміщенні належного їй будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у неї виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою збагачення, в умовах воєнного стану на території України, викрала з сумки ОСОБА_6 його золотий перстень 583 проби вагою 7,71 г та розпорядилась ним на власний розсуд, шляхом його продажу в ПТ «Ломбард «9999» Сіренко і Компанія» за 7578,90 грн, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7578,90 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2022 року під час досудового розслідування між керівником Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком.

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальнх правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваною ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просила суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснила, що він цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесений до тяжких злочинів.
Прокурор, захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої, враховуючи письмову згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.

Запобіжний захід не застосовувався.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2022 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 між керівником Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, під час якого зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1