Справа № 545/4424/22
Провадження № 1-в/545/944/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщення Полтавського районного суду Полтавської області подання державної установи «Темнівська виправна колонії (№100)» засудженого:

ОСОБА_4 , 1988 р. н. уродження: села Каплунівка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.11.2002 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст, 185 ч.2, 75 КК України до 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік.
2) 06.06.2003 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
3) 24.08.2003 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
4) 17.05.2007 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.ст. 357 ч.2, 296 ч.3, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.
5) 18.02.2011року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
6) 26.07.2016 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
7) 22.11.2018 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
8) 19.02.2019 року Краснокутським районним судомХарківської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
9) 22.08.2019 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
10) 20.01.2020 Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернулись до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 2/3 частини строку покарання і довів своє виправлення.

У судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, подання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у поданні.

Від засудженого до суду надійшла заява з проханням розглядати подання в його відсутність, подання підтримує, прохає задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, так як скоює постійно злочини, тому відсутні підстави для задоволення умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Відповідно ч.2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є засудженим: 02.07.2020 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю вироків шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком суду більш суворим, призначеним вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.08.2019 року остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Зарахувано повністю відбуте покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 22.08.2019 року з 24.05.2019 року по 10.08.2020 року.

Початок строку відбування покарання, 10.08.2020 року, кінець строку, 24.11.2022року.

Також судом встановлено, що з 24.05.2019р. засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі та з 27.05.2019р. перебував в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, режим утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 18.10.2019 року, ОСОБА_4 відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», за час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.12.2019 року відбував покарання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, не допускав порушень режиму тримання, заохочень не мав, до праці не залучався.

З 28.01.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

За змістом характеристики наданої ДУ «ТВК № 100» до суду, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно: режим відбування покарання не порушує, має п`ять заохочення, стягнень не має та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений, ОСОБА_4 своє поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому подання ДУ "ТВК № 100" про його умовно-дострокове звільнення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч.2 ст. 537 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Подання державної установи «Темнівська виправна колонії (№100)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , задовольнити.

Засудженого, ОСОБА_4 , звільнити умовно-достроково на 00 р. 01 міс. 56 дн. від відбування призначеного покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.07.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1