Справа № 192/602/22
Провадження № 1-в/192/103/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається подання в режимі відеоконференції ОСОБА_3 ,

Початок строку: 18.06.2019 року

Кінець строку: 18.06.2022 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа засуджена більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини, а 18 червня 2022 року звільняється з місць позбавлення волі по закінченню строку покарання. За час відбування покарання засуджений характеризується негативно, не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням, встановлених правил поведінки та розкладу дня не дотримується. Допустив 15 порушень режиму утримання. Заохочень не має, вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України в судовому засіданні подання підтримав та пояснив, що ОСОБА_3 є злісним порушником режиму, оскільки у нього вилучалися заборонені предмети, а тому вважає доцільним встановлення адміністративного нагляду.

Прокурор подання підтримав, вважав, що існують підстави для задоволення подання з огляду на поведінку ОСОБА_3 під час відбування покарання.

ОСОБА_3 заперечував проти встановлення адміністративного нагляду строком на 2 роки, вважаючи це довготривалим строком. Не заперечував факт вилучення у нього заборонених предметів, а саме мобільних телефонів, а також допущення ним 16 порушень режиму утримання.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши подані матеріали та матеріали особової справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.

Також ОСОБА_3 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуло покарання за вироком від 11 травня 2018 року.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2018 року був скасований в частині призначення покарання вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2018 року та ОСОБА_3 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, а вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року ухвалено виконувати самостійно.

Згідно ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України є тяжкими та умисними.

Судом встановлено, що за час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_3 характеризується негативно, не працевлаштований на підприємстві установи, має 16 стягнень за порушення режиму утримання, в тому числі за зберігання заборонених предметів мобільних телефонів.

Вирішуючи питання про встановлення адміністративного нагляду, суд посилається на те, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 ст. 8 Конвенції та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

Суд вважає, що втручання в право ОСОБА_3 на повагу до приватного життя ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та відповідні заходи, які просить встановити адміністрація колонії, переслідують законну мету запобігання злочинам.

Заборона ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборона відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив є необхідним у демократичному суспільстві, пропорційним законній меті, яка переслідується шляхом встановлення таких заборон з огляду на те, що під час відбування покарання ОСОБА_3 допускав порушення режиму утримання у вигляді порушення локалізації. Перебування його в будинку (квартирі) в нічний час також буде слугувати запобіжником в частині відвідування ним закладів, де продаються спиртні напої на розлив.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 є особою, яка засуджена за тяжкі злочини, а також одночасно є таким, що засуджений два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини. Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду на строк 2 роки з огляду на поведінку ОСОБА_3 під час відбування покарання, оскільки остання свідчить про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства.

Тому суд вважає, що підстави для встановлення адміністративного нагляду на мінімальний строк або для відмови в задоволенні подання відсутні.

Керуючись п.п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 2 (два) роки.

Заборонити ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя ОСОБА_1