Справа № 615/467/22
Провадження № 1-кп/615/66/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кзилту Кокчтавської області Російська Федерація, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, учасника ЧАЕС І категорії, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

03.06.2022 до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваного про отримання даних матеріалів.
Відповідно до обвинувального акту, 13.02.2022 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_3 перебував разом зі своєю онукою ОСОБА_5 за місцем їх проживання АДРЕСА_2 , де в ході спілкування між ними виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , реалізуючи який, заподіяв 1 удар фрагментом скла, який тримав у лівій руці, в область лівої частини ноги потерпілої, в результаті чого спричинив їй різану рану в проекції лівого гомілково-ступеневого суглобу по передній поверхні, що розташоване на синці, за ступенем тяжкості яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала угоду про примирення, укладену 23.06.2022 з обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.471 КПК України, яку просить затвердити, оскільки примирилася з обвинуваченим, матеріальних та моральних претензій до нього не має. Угоду уклала добровільно, наслідки укладення зрозумілі.
Обвинувачений просить затвердити угоду про примирення з потерпілою, наслідки затвердження та невиконання якої йому зрозумілі. При цьому беззаперечно визнав свою винуватість, щиро розкаявся. Вказав, що дійсно вчинив правопорушення за викладених вище обставин. Зобов`язався більше не вчиняти будь-яких правопорушень.
Прокурор вказав на наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно даної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що потерпіла та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, при чому ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин, між ним і потерпілою досягнута домовленість про призначення йому покарання, суд розглянув кримінальне провадження відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, яка відповідно до положень ст.469 КПК України може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, беззастережно визнавши свою винуватість у зазначеному діянні, цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із досліджених судом даних про особу обвинуваченого вбачається, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, пенсіонер, інвалід ІІІ групи, учасник ЧАЕС І категорії. Після розлучення проживає у сусідів, де доглядає за домогосподарством. Не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, не виявлено.
Враховуючи вимоги ст.65 КК України, викладені обставини кримінального провадження, мету і мотиви, якими керувався обвинувачений при вчиненні кримінального правопорушення, а також його поведінку під час і після вчинення проступку, суд доходить висновку, що погоджене сторонами призначення покарання ОСОБА_3 у виді штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Заслухавши думку прокурора, суд з урахуванням викладеного дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим і обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався. Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого і його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1