Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1300/22
провадження № 1-кп/758/891/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0001890 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого, а саме:
24 жовтня 2020 року Подільським районним судом м. Києва засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2021 року приблизно о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Київ, вул. Кирилівська, 115, де неподалік супермаркету «АТБ». знайшов банківську карту АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АКБ «ПриватБанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська карта є офіційним документом, із корисливих мотивів, привласнив знайдену ним банківську карту АКБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом зняття з неї грошових коштів.
18 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 16 хвилин у ОСОБА_6 , після привласнення банківської карти АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року о 07 годині 16 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: Київ, вул. Кирилівська, 115, розрахувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення однієї операції оплатив даною картою товар, тим самим таємно викрав із вказаної карти грошові кошти в сумі 310 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив ОСОБА_5 ,. матеріальну шкоду на суму 310 гривень 00 копійок.
Крім того, 18 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 після привласнення банківської карти АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року в період часу з 07 години 30 хвилин до 10 години 25 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: Київ, вул. Кирилівська, 115, розраховувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення десяти операцій оплатив даною картою товар, тим самим повторно таємно викрав із вказаної карти грошові кошти в сумі 3 115 гривень 30 копійок, що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 115 гривень 30 копійок.
Крім того, 18 вересня 2021 року приблизно oб 11 годині 20 хвилин у ОСОБА_6 після привласнення банківської карта АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року об 11 годині 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні АЗС «БРСМ-Нафта», яка розташована за адресою: Київ, вул. Теліги, 12-Б, розрахувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення однієї операції оплатив даною картою товар, тим самим повторно таємно викрав із вказаної карта грошові кошти на загальну суму 904 грн. 90 коп., що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 904 грн. 90 коп.
Крім того, 18 вересня 2021 року приблизно об 11 год. 50 хв. у ОСОБА_6 після привласнення банківської карти АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року об 11 год. 50 хв., перебуваючи в комісійному магазині «Скарбниця», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Теліги, 17, розрахувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення однієї операції оплатив даною картою товар, тим самим повторно таємно викрав із вказаної карти грошові кошти на загальну суму 540 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 540 грн. 00 коп.
Крім того, 18 вересня 2021 року приблизно о 12 год. 05 хв. у ОСОБА_6 після привласнення банківської карти АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року в період часу з 12 год. 05 хв. по 12 год. 25 хв., перебуваючи в комісійному магазині «FIXME», який розташований за адресою: Київ, вул. Теліги, 17, розрахувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення двох операції оплатив даною картою товар, тим самим повторно таємно викрав із вказаної карти грошові кошти на загальну суму 1 349 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 349 грн. 00 коп.
Крім того, 18 вересня 2021 приблизно о 12 год. 40 хв. у ОСОБА_6 після привласнення банківської карти АКБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на повторне вчинення крадіжки грошових коштів з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_5 , шляхом її використання для розрахунку за товари та послуги у торгівельних закладах Подільського району м. Києва.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 18 вересня 2021 року о 12 год. 40 хв., перебуваючи в комісійному магазині «Скарбниця», який розташований за адресою: Київ, вул. Теліги, 17, розрахувався банківською картою, яка перебувала в користуванні ОСОБА_5 , шляхом проведення однієї операції оплатив даною картою товар, тим самим повторно таємно викрав із вказаної карти грошові кошти на загальну суму 625 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 625 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, так як це зазначено вище. ОСОБА_6 дав суду показання, що 18 вересня 2021 року приблизно о 05 годині ранку він знайшов карту АТ КБ «ПриватБанк», яку залишив собі, щоб в подальшому нею скористатися. 18 вересня 2021 року він витрачав з карти кошти в супермаркеті «АТБ», в ломбарді, на заправній станції, в магазині техніки. Обвинувачений в судовому засіданні детально розповів де та які речі купував, використовуючи при цьому для оплати карту ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_6 висловив щире каяття у вчиненому.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.
Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі і обвинуваченим не оспорюється.
Своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційного документа з корисливих мотивів ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), здійснена 18 вересня 2021 року приблизно о 07 годині 16 хвилин, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Частиною 6 ст. 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження містять дані на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та всі обставини, які ставляться йому у провину, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , - не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він не одружений, офіційно не працевлаштований.
Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа №750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненного та наслідків його дій.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в межах санкції статей, за якими кваліфіковані його діяння, вбачає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком та застосовути ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд має визначити остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому, вирок Подільського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2020 року, підлягає самостійному виконанню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначити покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2020 року виконувати самостійно.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_7