Справа № 147/1230/21
Провадження № 1-кп/147/26/22
УХВАЛА

16 травня 2022 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 08.07.2020 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України,
встановив:
В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, оскільки ризики встановлені під час зміни запобіжного заходу не зникли. Також, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності та впливати на свідків.
Обвинувачений та захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , не заперечували щодо задоволення клопотання заявленого прокурором
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
За положенням ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.
Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року).
З матеріалів провадження вбачається, що 34.03.2022 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді цілодобого домашнього арешту на домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 22.05.2022 р. включно.
Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Прокурором зазначено, що заявлені ризики, які виправдовують продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшилися. Та обраний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд бере до уваги те, що суворість потенційного покарання, свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з чим, суд з урахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, враховуючи, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідно до ухвали суду не перестали існувати, а тому, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд не встановив.
Суд зазначає, що на даному етапі судового провадження такий запобіжний захід забезпечить високі стандарти не лише права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Окрім того, за змістом закону домашній арешт як запобіжний захід може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Керуючись ст. ст.176-178, 181, 194, 331 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати з 22-00 години до 06-00 години наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15.07.2022 включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні оголосити перерву до 10.00 год. 09 червня 2022 року.
Ухвалу може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.05.2022 р. о 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1