Справа № 159/4323/22
Провадження № 1-кс/159/2021/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 09.08.2022 за ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24 жовтня 2022 року до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 за ст. 356 КК України.

Скарга мотивована тим, що в провадженні дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження № 0000337 від 09.08.2022 за ст. 356 КК України. Постановою дізнавача від 30.09.2022 провадження по даному кримінальному провадженні закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення. Заявник зазначив, що закриття кримінального провадження за п. 2 ч.1 ст.284 КПК України допускається, якщо органом звинувачення вичерпано всі можливості для встановлення кримінальної події та складу кримінального правопорушення з боку осіб на яких вказується в заявах про вчинення кримінальних проступків. В скарзі скаржник вказує на те, що по даному кримінальному провадженні не проведено жодної слідчої дії по встановленню кримінальної події, не встановлено про наявність чи відсутність складу кримінального проступку з боку особи вказаної в його заяві, на підставі якої вносились відомості до ЄРДР.

У даній справі заявник подавав клопотання в порядку ст. 220 КПК України з приводу проведення одночасних допитів, яке отримано дізнавачем 26.08.2022 та частково задоволено постановою дізнавача від 29.08.2022р, але клопотання не виконано. 19.09.2022р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, заявником встановлено ряд суттєвих недоліків, щодо організації та проведенню слідчих дій, а саме заява про скоєння кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_5 внесена до ЄДРДР частково, що свідчить про те що Ухвала Ковельського міськрайонного суду від 01.08.2022р. в повному обсязі не виконана. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які письмові вказівки процесуального керівника, самі ж слідчі дії не плануються та взагалі не проводяться. 04.10.2022р. не дочекавшись проведення одночасних допитів, чи будь-яких слідчих дій за його участю, заявником подано відповідну скаргу до Волинської обласної прокуратури, та начальнику слідчого управління ГУНП у Волинській області. 07.10.2022р. скаргу скеровано керівнику окружної прокуратури Ю. Новосаду для організації розгляду по суті.

Заявник вважає, що закриваючи кримінальне провадження дізнавач ОСОБА_4 допустила висновок, що 29.09.2022р. він начебто звертався та повідомив, що будь-яких претензій в цій справі він не має, та просив це кримінальне провадження закрити, коли такого звернення з цього приводу він не подавав, та не мав наміру, а навпаки вимагав проведення повного, всебічного досудового слідства в цій справі кримінального провадження. 29.09.2022р. до Ковельського РУП заявник не звертався, та з ОСОБА_4 не зустрічався.

Скаржник вважає, що зазначена постанова є незаконна, необґрунтована та прийнята на особисто надуманих висновках дізнавача, є такою що не відповідає вимогам передбаченим ст.110 КПК України та просить її скасувати.

Крім того, заявник просить суд поновити процесуальний строк для оскарження постанови дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.09.2022.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Дізнавач заперечувала проти задоволення скарги, оскільки в кримінальному провадженні виконані всі процесуальні дії, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена правомірно та обґрунтовано, тому просила відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, зміст постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2022, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що 09.08.2022 на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2022 внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 13.06.2022 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 356 КК України. Номер кримінального провадження 0000337.

30.09.2022 дізнавачем винесено постанову, якою закрито кримінальне провадження №0000337 від 09.08.2022 за ст. 356 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Дізнавач в оскаржуваній постанові прийшла до висновку, що мотивом прийняття постанови є встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, однак ретельно не перевірила доводів заявника ОСОБА_3 .

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови дізнавачем зазначено, що в ході проведення дізнання встановлено, що зібрано достатньо даних для прийняття рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач ОСОБА_4 посилається на обставини, встановлені в ході допиту потерпілого ОСОБА_3 , допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Крім того, у винесеній постанові дізнавач зазначає, що 29.09.2022 до неї звернувся заявник ОСОБА_3 та повідомив, що будь яких претензій у нього не має, просить кримінальне провадження закрити.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000337, дізнавачем не проведено жодної слідчої дії, окрім допиту потерпілого та осіб, які можуть бути причетні до скоєння правопорушення з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувану постанову дізнавач виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі «Михалков та інші проти України» від 13.01.2013 року, рішення у справі «Шевченко проти України» від 04 квітня 2006 року). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 8 жовтня 1998 року).

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Так, постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не викладені всі підстави, які виключають провадження і обумовлюють її закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосується провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя звертає увагу, що стан розслідування кримінального провадження не відповідає суспільному очікуванню та вимогам кримінального процесуального законодавства України.

Дізнавачем не забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, з метою відновлення порушених прав потерпілого.

Таким чином, дізнавачем розслідування кримінального провадження було проведено поверхово без дослідження та оцінки всіх обставин кримінального провадження. З врахуванням вищевикладеного, дізнавач передчасно прийняла рішення про встановлення обставин, відповідно до ст. 284 КПК України, які на її думку виключають кримінальне провадження, а тому постанова дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 09.08.2022 за ст. 356 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 01.11.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1