Справа № 308/4500/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 11.04.2022, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 06.04.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Кренидівка, Середино-Будський район, Сумська область, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у спортивному комплексі «Юність» за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 06.04.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
Згідно з пред`явленим обвинуваченням 06.04.2022, о 14 год. 10 хв., перебуваючи у складі патруля «Олімп-152» інспектор взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_6 , командир взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_8 , отримали повідомлення на службовий планшет про те, що за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 5, в спортивному комплексі «Юність» відбувається конфлікт між переселенцями, які на даний час проживають у вказаному спортивному комплексі, прибувши на місце правопорушення, з метою врегулювання конфлікту та припинення протиправних дій, при цьому працівники поліції перебували у форменому одязі та представилися сторонам конфлікту. Не зважаючи на присутність на місці події працівників поліції ОСОБА_4 продовжував конфлікт та на законні вимоги працівників поліції щодо припинення своїх дій не реагував.

Працівники поліції інспектор взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_6 , командир взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_8 , які діяли відповідно до своїх функціональних обов`язків, діючи правомірно, відповідно до вимог ст. ст. 18, 23, 33 Закону України «Про Національну поліцію» намагалися провести з учасниками конфлікту профілактичну бесіду.

Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що інспектор взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_6 дійсно є працівником правоохоронного органу, а його вимоги є правомірними та законними, маючи умисел на протидію здійсненню останнім покладених на нього службових обов`язків, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, намагався зірвати із форменого одягу інспектора ОСОБА_6 знаки розпізнавання та відштовхував силою від себе.

На подальшу вимогу поліцейських припинити опір працівникам правоохоронного органу ОСОБА_4 не відреагував, після чого дії ОСОБА_4 були припинені в результаті застосування співробітниками поліції у відповідності до ст. ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» фізичної сили та спеціального засобу (кайданки), але останній продовжував чинити опір працівникам поліції, в результаті чого інспектор взводу № 1 роти № 2 УПП в Закарпатській області ДПП НП України ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, згідно з довідкою № 3146/142 від 06.04.2022 з травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, а саме у вигляді відривного перелому нігтевої фаланги V-го пальця лівої кисті.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 11.04.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України надає прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 . Крім того, потерпілий подав заяву, відповідно до якої у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання просить проводити таке без його участі, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 11.04.2022 вбачається, що прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 виклали формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 342 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у зазначеному діянні та щиро розкаюється. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, за ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Сторонами узгоджено застосування до ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, потерпілим надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд не визнає зазначену стороною обвинувачення у обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, та вважає, що така підлягає виключенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Оскільки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, що передбачено у диспозиції ч. 2 ст. 342 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, наведене у свою чергу свідчить про безпідставне визнання зазначеного як обставини, що обтяжує покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження. У резолютивній частині вироку зазначається у разі визнання особи винуватою рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 (справа № 308/4384/22) щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали встановлено до 06.06.2022.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.04.2022 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 06.04.2022.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1