Справа № 357/5338/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000784 від 07травня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Правутин Хмельницької області, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

У С Т А Н О В И Л А:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно висунутого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 обвинувачення, судом визнано доведеним, що у березні 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на підробку документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами категорії «В».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 приблизно у березні-квітні 2021 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет відшукав невстановлену особу, стосовно якої відомості виділені в окреме провадження, яка за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія.

В подальшому, з метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_3 , через мобільний додаток «Вайбер» надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, свої фотознімки та свої анкетні данні, які вказана особа використала під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року.
В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою служби доставки «Нова пошта», передала ОСОБА_3 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», з метою його використання іншою особою.
Крім цього, 07 травня 2021 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Лесі Українки м.Узин Білоцерківського району, де поблизу будинку 64 був зупинений екіпажом сектору реагування патрульної поліції у зв`язку із порушення правил дорожнього руху.
В подальшому, на вимогу працівників патрульної поліції СРПП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області предявити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, надав працівникам поліції підроблене посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке попередньо придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, відомості щодо якої виділені в окреме провадження, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
У рамках кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експерта, на підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.
ОСОБА_3 , будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України, не визнав, суду показав, щоу травні 2021 року близько 8 години на ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 АДРЕСА_2 був зупинений працівниками поліції, при наданні документів, а саме свідоцтва про право керування транспортними засобами та реєстраційного талону, йому повідомили що вони фальшиві. Підтвердив, що передавав свою фотокартку та особисті дання невідовій особі для отримання посвідчення водія, не вважає це злочином.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 сулу показав, що стороною обвинувачення не доведено наявність порад, вказівок, надання засобів чи знарядь вчинення інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.
Суд указані пояснення сторони захисту сприймає як такі що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, у розрізі такого.
Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу ІV КПК України, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України внесені 07 травня 2021 року № 0000784.
Рапорт інспектора-чергового узинського ВП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області від 07 травня 2021 року зазначає, що 07 травня 2021 року о 08:06 зі служби 102 надійшло повідомлення про зупинення ОСОБА_3 , який керував авто ВАЗ 2101 НОМЕР_2 та який для перевірки надав посвідчення водія яке має ознаки підробки.
Рапорт інспектора СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 Білоцерківського районного управління поліції ГУРП в Київській області від 07 травня 2021 року зазначає, що 07 травня 2021 року близько 08:00 перебуваючи в складі ГРПП № 312 в ході патрулювання у м.Узин по вул.Лесі Українки поблизу буд.64 був зупинений автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 . Водій даного автомобіля ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав для перевірки посвідчення водія, яке має явні ознаки підробки. Під час перевірки даного посвідчення по базі ОВС НП України дане посвідчення водія було відсутнє, а ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07 травня 2021 року з фото таблицями, проведеному старшим дізнавачем Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області Совгирою Юлією, у присутності понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , встановлено що на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 знаходиться транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 на багажному відділенні якого знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки від 12 травня 2021 року № 31/10/3242/532, повідомляється, що відповідно до Єдиного державного реєстру МВС Територіального сервісного центру 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 квітня 2021 року належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Єдиного державного реєстру МВС Територіального сервісного центру 3242 Регіонального сервісного центру МВС в Київській області посвідчення водія не отримував.

Згідно протоколу огляду відеозапису від 13 травня 2021 року, диску із відеозаписом із нагрудної бодікамери, та ілюстрованого додатку до відеозапису встановлено, що 07 травня 2021 року близько 08:00 старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та старший лейтенант поліції ОСОБА_10 поблизу будинку 64 по вул. Лесі Українки м.Узин Білоцерківського району Київської області зупинили транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 . За кермом перебував ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновку експерта, тобто докладного опису проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/21474-ДД від 12 травня 2021 року, встановлено, що ознак внесення змін до бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 09 квітня 2021 року, шляхом додруковування, підчистки, дописки, травлення не виявлено. Вирішити запитання, чи вносились зміни до персональних даних, серії та номеру посвідчення водія, реквізитів виробника зі зворотного боку посвідчення водія, не виявилось можливим, у зв`язку з можливістю видалення первинних даних з повторним нанесенням нових, без залишення слідів змін. Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 09 квітня 2021 року не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Відповідно до протоколу огляду речового доказу від 20 травня 2021 року, проведено огляд експертного спецпакету № 5243609, в якому знаходиться бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 та первинне пакування.
Певні суперечності та неточності, при відсутності обставин регламентованих ст. 87 КПК України, не є автоматичною передумовою для визнання доказів недопустимими. В яких ситуаціях суд вправі дати іншу правову оцінку доказу, у тому числі не брати до уваги, навівши ґрунтовані мотиви свого рішення, але не визнавати його недопустимим.

Порушень положень Параграфа 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнанні належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводів не заслуговують на увагу та надають підстави вважати, що вказана позиція свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене, враховуючи, зокрема надані показання ОСОБА_3 , висновки експертизи, сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ч.5 ст.27 КК України, пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.358 КК України, підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збуткараються штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відповідно до ч.4 ст.358 КК України, використання завідомо підробленого документакарається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин:
1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності;
2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (проступків), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Крім цього згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України визнає як пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченого активне сприяння розкриттю правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Також, суддя враховує, що за місцем проживання ОСОБА_11 характеризується посередньно. На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває. Не працює.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 у виді арешту, суддею враховано небезпечність останнього для суспільства, будучи раніше 17 разів притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк належних висновків для себе не зробив, не виправився та вчинив вищевикладені проступки, відсутність у ОСОБА_3 дійсного розкаяння, усвідомлення вчинених проступків та їх наслідків, цинічне відношення до суспільства, що свідчить про повну антисоціальну спрямованість особи засудженого, а також про те, що він зневажливо ставиться до суспільства та встановлених у ньому правил поведінки, а тому не вважав за можливе застосувати до останнього інше покарання, ніж арешт.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 стягнути з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд, серед іншого, зазначає у вироку рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді арешту та під час судового провадження допускав неявки, без поважних причин, які передбачені ст. 138 КПК України, до набрання вироком законної сили, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно із ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Таким чином, ОСОБА_3 необхідно взяти під варту в залі суду.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання
?за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України у виді арешту на строк один місяць;
?за ч.4 ст.358 КК України у виді арешту на строк три місяці.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покаранняу виді арешту на строк три місяці.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку покарання ОСОБА_3 з моменту фактичного затримання.
Речові докази по справі:
?посвідчення водія серії НОМЕР_1 знищити;

?диск із відеозаписом з нагрудної бодікамери залишити при матеріалах кримінального провадженя;

?бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 686 грн. 48 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА
Київської області