Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

15.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/305/19, за апеляційною скаргою, яку подала прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2018 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, раніше судимий згідно вироку Івано-Франківського міського суду від 01.11.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, і відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено даний вирок виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведенння товарознавчої експертизи № 11/608 від 07.11.2016 у розмірі 439,80 грн.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01 червня 2016 року приблизно о 04-й годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на терасі, навпроти вхідних дверей до приміщення готелю «Закарпаття», що розташована на пл. Кирила і Мефодія, 5, в м. Ужгороді, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_7 , яке не є небезпечним для життя чи здоров?я, що виразилось в утриманні останньої за руки, відкрито, шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 10 грам, 585 проби, вартістю 8050 гривень, разом із золотим хрестиком вагою 9 грам, 585 проби, вартістю 5985,10 грн, і при цьому, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах передньо-правої поверхні середньої третини шиї, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 14 035 гривень.

В апеляційній скарзі, не оспорючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що вирок у частині призначеного покарання є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_6 .. Посилається на те, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у порушення вимог ст. 65 КК України, не врахував підвищену суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що посягає як на чужу власність, так і на життя та здоров`я потерпілого, а також на те, що даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_6 протягом нетривалого проміжку часу вчинено ряд кримінальних правопорушень, а саме, протягом одного місяця ОСОБА_6 вчинено й інший тяжкий корисливий злочин, що підтверджується вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017. Разом із тим, стверджує, що судом першої інстанції не наведено переконливих доводів про доцільність звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання. Вважає, що суд першої інстанції занадто м`яко поставився до особи обвинуваченого ОСОБА_6 і застосувавши щодо нього положення ст. 75 КК України знівелював основну мету покарання, що в свою чергу ефективно не впливатиме на поведінку інших осіб, схильних до вчинення подібного роду злочинів. Просить вирок у частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки й на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2016, за яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці, а також зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття ним покарання строк попереднього ув`язнення за період з 18.06.2016 до 10.02.2017 та строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження з 28.03.2017 до 20.06.2017 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в решті вирок залишити без зміни.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 , тому апеляційним судом його явка на розгляд кримінального провадження визнана обов`язковою.

Закарпатським апеляційним судом за адресою місця проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) неодноразово направлялися виклики на розгляд апеляційної скарги прокурора. Проте, кореспонденція поверталася на адресу суду в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Обвинувачений ОСОБА_6 , участь якого під час апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України є обов`язковою, оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення його становища, в судові засідання апеляційного суду жодного разу не з`явився, причин неявки не повідомляв.

Ухвалою колегії суддів Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2021 ухвалено здійснити привід обвинуваченого ОСОБА_6 на розгляд кримінального провадження.

Разом з тим, ухвала суду залишилась не виконаною і згідно з відомостями начальника Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, працівник поліції виходив за адресою проживання ОСОБА_6 , вказаною в ухвалі суду: АДРЕСА_1 , з метою виконання приводу, проте, двері будинку ніхто не відкрив, а відповідно до пояснень гр. ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , вона не бачила ОСОБА_6 вже тривалий час і їй не відоме його місце перебування.

15.06.2022 до апеляційного суду надійшло клопотання прокурорки ОСОБА_9 про оголошення ОСОБА_6 у розшук та надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу для участі в розгляді кримінального провадження, а також зупинення апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання прокурорки про розшук обвинуваченого та надання дозволу на його затримання з метою приводу до апеляційного суду для вирішення питання обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження Закарпатським апеляційним судом за адресою місця проживання ОСОБА_6 направлялися повідомлення про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора. Проте, кореспонденція повернулася на адресу суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Ухвалами Закарпатського апеляційного суду неодноразово застосовувались приводи до обвинуваченого ОСОБА_6 у судові засідання, які позитивного результату не надали.

Оскільки, застосованими апеляційним судом заходами забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_6 , явка якого до суду апеляційної інстанції є обов`язковою, не виявилось можливим, а обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від явки до суду, його місце знаходження не встановлено, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно оголосити в розшук, у зв`язку з чим доводи клопотання прокурорки в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

З урахуванням викладеного, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово не з`являється на виклики суду, привід останнього до суду виконати не можливо через не встановлення його фактичного місцезнаходження, тому клопотання прокурорки в частині надання дозволу на затримання обвинуваченого є також обґрунтованим і підлягає задоволенню.

15.06.2022 від прокурорки ОСОБА_9 надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак таке може бути розглянуто апеляційним судом лише після затримання обвинуваченого ОСОБА_6 та доставки його до суду.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Тому, апеляційне провадження підлягає зупиненню з оголошенням обвинуваченого ОСОБА_6 у розшук та наданням дозволу на його затримання з метою приводу для участі у розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 188, 189, 190, 335, 405, 417, 418КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурорки Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Оголосити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у розшук.

Виконання ухвали доручити Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорку Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Надати працівникам Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою приводу його до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розгляду кримінального провадження.

Про затримання обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити прокурорку Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 та Закарпатський апеляційний суд.

Затриманого ОСОБА_6 не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання доставити до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала в частині приводу обвинуваченого до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду апеляційної інстанції.

Провадження за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2018 року щодо ОСОБА_6 зупинити до розшуку обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: