Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1617/22
Справа № 711/5127/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в особі свого представника адвоката ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про скасування арешт майна, в якому просив скасувати арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015р. по справі №711/6519/15к на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :01:002:0215, :01:002:0195, :01:002:0216, :01:002:0191, :01:002:0197, :01:002:0198, :01:002:0217, :01:002:0221, :01:002:0222, :01:002:0219, :01:002:0220, :01:002:0218, :01:002:0225, :01:002:0226, :01:002:0227, :01:002:0199, :01:002:0223, :01:002:0224, :01:002:0192, :01:002:0194, :01:002:0193, :01:002:0196, :01:002:0182, :01:002:0190, :01:002:0184, :01:002:0183, :01:002:0185, :01:002:0186, :01:002:0188, :01:002:0189, :01:002:0187.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 22.12.2005р. ОСОБА_5 , за відповідними договорами купівлі-продажу було придбано у фізичних осіб земельні ділянки із вказаними кадастровими номерами.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015р. по справі № 711/6519/15-к було накладено арешт на зазначені вище земельні ділянки.
Вказана ухвала була постановлена за клопотанням слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0000275, відкрито у зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінальної справи за фактом вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
Відповідно до листа прокуратури Черкаської області від 29.03.2018 за №17/7-861вих18, матеріали кримінальних проваджень №0000275 та № 0000276 об`єднано в одне провадження за №0000275.
Ухвалою Канівського міськрайоннного суду Черкаської області від 11.08.2016 по справі №697/1638/16-к ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0000275 (об`єднане з провадженням №0000276) закрито.
Крім того, в клопотанні зазначено, що в порушення норм КПК, при винесені ухвали від 11.08.2016, судом не було вирішено витання про скасування накладеного арешту на майно.
Враховуючи викладене вище, посилаючись на положення абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України, а також те, що у зв`язку із закриттям ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.08.2016 кримінальної справи №697/1638/16, відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаних земельних ділянок, то заявник звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з огляду на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Окремо зазначив, що відповідно до абз. 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» та положень ст. 174 КПК України, заявник вважає, що Придніпровський районний суд міста Черкаси як суд, що наклав спірний арешт, має достатні повноваження для вирішення питання про скасування арешту з земельних ділянок. В той же час, звернення до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з цього питання може мати наслідком відмову у задоволенні заяви через фактичну відсутність вироку у кримінальному провадженні, як підстави для застосування положень п.4 ч.2 ст. 539 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що скасування арешту майна після закриття кримінального провадженні у суді не відноситься до повноважень слідчого судді, підтвердивши, що кримінальне провадження було закрито за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області. Тому дане питання у компетенції складу суду, який розглядав кримінальне провадження.

Заслухавши пояснення та думки учасників судового розгляду, слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015р. (справа №711/6519/15-к) клопотання слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження №0000275, про арешт майна задоволено. Накладено арешт на земельні ділянки: №№:01:002:0215, :01:002:0195, :01:002:0216, :01:002:0191, :01:002:0197, :01:002:0198, :01:002:0217, :01:002:0221, :01:002:0222, :01:002:0219, :01:002:0220, :01:002:0218, :01:002:0225, :01:002:0226, :01:002:0227, :01:002:0199, :01:002:0223, :01:002:0224, :01:002:0192, :01:002:0194, :01:002:0193, :01:002:0196, :01:002:0182, :01:002:0190, :01:002:0184, :01:002:0183, :01:002:0185, :01:002:0186, :01:002:0188, :01:002:0189, :01:002:0187 відомості про реєстрацію яких, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не зареєстровано в установленому Законом порядку.
В той же час, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку від 27.01.2006р., власником вказаних земельних ділянок є ОСОБА_5 .
Відповідно до листа прокуратури Черкаської області від 29.03.2018 за №17/7-861вих18, матеріали кримінальних проваджень №0000275 та № 0000276 об`єднано в одне провадження за №0000275.
Як вбачається з ухвали Канівського міськрайоннного суду Черкаської області від 11.08.2016 по справі №697/1638/16-к, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0000275 (об`єднане з провадженням №0000276) закрито.
Слід зазначити, що вказаною вище ухвалою суду від 11.08.2016 питання про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.07.2015р. на стадії досудового розслідування, не вирішено.
За таких обставин, заявник вважає, що в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а тому звернувся до слідчого судді з даним клопотанням до суду, який накладав арешт на стадії досудового розслідування.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Тобто, положеннями КПК України передбачено прийняття рішення про зняття арешту з майна слідчим суддею під час досудового розслідування, чи судом під час судового провадження лише в межах та під час здійснення провадження у кримінальній справі, або одночасно з винесенням прокурором постанови про закриття кримінального провадження.
Разом з тим, законодавець зобов`язав частиною 4 ст.174 Кодексу суд, одночасно із ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, закриття кримінального провадження судом. Таким чином, посилання ініціатора клопотання на Постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 не заслуговує уваги.
Слідчий суддя наділений повноваженнями приймати рішення про припинення заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Норми діючого КПК не передбачають повноважень слідчого судді для вирішення таких питань у кримінальному провадженні, закритому на стадії судового розгляду.
У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».
Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.
Чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/21463/19 постановою від 01.02.2021.

Там же також зазначено, що суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у вигляді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частини третя та четверта статті 174 КПК України).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Таким чином, аргументую, що дане питання віднесено до юрисдикції суду, який закривав провадження, отже має бути розглянуте судом, що закривав провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Частиною 4 ст.174 КПК України законодавець відсилає обов`язок скасування арешту майна, який накладено на стадії досудового розслідування, до суду при розгляді питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку ст. 288 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, а також обставини даної справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1