Справа № 948/480/22
Провадження № 1-в/948/111/22
УХВАЛА

24 серпня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка Полтавського району Полтавської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого спеціалістом з розвитку бізнесу ПрАТ «Джей ті Інтернейшнл Компані Україна», який зареєстрований у встановленому законом порядку та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого 22 квітня 2019 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки; вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2019 року скасований в частині призначеного покарання вироком Харківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року та остаточно призначено покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи виконання покарань, де утримується засуджений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити, вказавши на те, що ОСОБА_4 є особою, яка довела своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково від призначеного покарання.
Прокурор Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , оскільки поведінка засудженого за ввесь період відбування покарання свідчить більше про те, що він став на шлях виправлення, але не дає підстав говорити, що він довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.
Суд, вислухавши думку учасників та вивчивши матеріали справи, вважає подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , що останній засуджений 22 квітня 2019 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.119 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки.
Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2019 року скасований в частині призначеного покарання вироком Харківського апеляційного суду від 24 червня 2020 року та остаточно призначено покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки.
Строк відбування покарання у виді обмеження волі обчислюється з 25.07.2020, кінець строку відбування покарання 25.07.2024, а половина призначеного строку покарання 25.07.2022.
Як вбачається із характеристики засудженого ОСОБА_4 , останній в місцях обмеження волі знаходиться з 25.07.2020. Під час перебування в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку, оголошувалось два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працював на контрагентському об`єкті «СІГМА», згідно ст. 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. 24 березня 2022 року прибув до дільниці тримання осіб, засуджених до обмеження волі державної установи «Машівська виправна колонія (№9)». Оголошувалось два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. На даний час не працевлаштований. Виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань, порушень вимог пожежної безпеки не допускає. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Відповідно до статті 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», програми реалізовані. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до статті 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. 15 грудня 2021 року комісією державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» відмовлено в застосуванні заміни покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України враховуючи особисту заяву про не застосування даної пільги. Загальний стан здоров`я задовільний. На профілактичному обліку не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. У разі застосування умовно-дострокового звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно висновку характеристики, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.
За довідкою про стягнення та заохочення, складеної начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання мав чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також три стягнення у виді попереджень (25.09.2020, 17.08.2021, 26.01.2022) за порушення розпорядку дня (а.с.4 том 1), які станом на дату розгляду подання, достроково зняті.
Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.
У відповідності до матеріалів особової справи засудженого, зокрема, довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 від 15.04.2022 №14/18/1-85 складної начальником майстерні Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_9 (а.о.с. 21-22 ч.2 том 2), засуджений ОСОБА_4 , який відбував покарання у виді обмеження волі із 25.07.2020 у державній установі «Хролівський виправний центр», в період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року не був працевлаштований, через відсутність робочих місць, в період з листопада 2021 року по лютий 2022 року був працевлаштований на контрагентському об`єкті НВП «СІГМА» у формі ТОВ та відповідно отримував заробітну плату. Разом з тим, в установі засуджений залучався до робіт із благоустрою установи відповідно до ч.5 ст.60 КВК України, безоплатно. Участю у роботах з благоустрою засуджений подавав позитивний приклад для інших засуджених.

З довідки виданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_10 за вих.№14/100 від 30.08.2022 вбачається, що до установи виконавчі листи на засудженого ОСОБА_4 не надходили, проте за час відбування покарання з особового рахунку ОСОБА_4 згідно поданої заяви на погашення боргу потерпілій ОСОБА_11 за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова справа №641/2931/18 від 22.04.2019 утримано та перераховано 3 740,88 гривень (а.о.с. 20 ч.2 том 2).

У відповідності до вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2019 року із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 стягнуто суму моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у розмірі 256 250,00 гривень. В даній частині вирок вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова, Харківським апеляційним судом не змінювався і не скасовувався.

Згідно частин першої та другої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За положеннями пункту 1 частини третьої статті 81 КК України (в редакції положень статті КК України станом на момент вчинення кримінального правопорушення засудженим) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Судом також враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії. Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як встановлено в статті 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим режиму відбуття покарання та обов`язків, встановлених діючими нормативно-правовими актами з цих питань, виконання законних вимог адміністрації. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.
Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт наявності у засудженого заохочень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у поданні на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).
Відповідно до статті 130 КВК України заходи заохочення застосовуються до засуджених за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених статтею 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд враховує, що відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2019 року із засудженого ОСОБА_4 стягнуто 256 250,00 гривень за цивільним позовом потерпілої, проте за весь строк відбування призначеного покарання, засудженим в рахунок погашення даної суми було розпочато відрахування за його заявою лише з грудня 2021 року (а.о.с. 153-157 ч. 2 том 1) та відраховано всього 3 740,88 гривень, тоді як в установах відбування покарання ОСОБА_4 перебуває із 25 липня 2020 року.
Між тим, оцінюючи дані про особу засудженого ОСОБА_4 , який за невеликий строк перебування в установі виконання покарань, отримав чотири заохочення і також три стягнення, з огляду на все приведене вище, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, останній допускав порушення.
Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не ґрунтується на матеріалах провадження. Суд критично оцінює доводи про те, що засуджений довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення та розцінює даний захід як передчасний.
Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 1/2 призначеного покарання не може бути безумовною та виключною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ?

п о с т а н о в и в:

Спільне подання начальника Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та заступника голови спостережної комісії Полтавської районної державній адміністрації Полтавської області про застосування умовно-дострокового звільнення в порядку статті 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 25 серпня 2022 року

Суддя ОСОБА_1