Код суду 233 Справа № 233/1473/22
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Яблонівка Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, має вищу освіту, розлучений, проходить військову службу за мобілізацією на посаді командира 3 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 3 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , військове звання старший лейтенант, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 406 ч. 2 КК України,
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2022 року №21 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , призначено на посаду командира 3 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 3 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .
Разом зі старшим лейтенантом ОСОБА_5 у вказаній військовій частині проходить службу старший стрілець 2 відділення 2 взводу 3 роти НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 , якого призначено на вказану посаду відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25 березня 2022 року №23.
Згідно з положеннями ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включають в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
У зв`язку зі здійсненням заходів по забезпеченню Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань, військова частина НОМЕР_1 тимчасово дислокувалась на територію АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут), ст.ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби, серед іншого, зобов`язаний бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Станом на 03 червня 2022 року командир 3 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 3 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 та старший стрілець 2 відділення 2 взводу 3 роти НОМЕР_2 батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 перебували на лікуванні в приміщенні пункту тимчасового розміщення військовослужбовців для проходження лікування при медичному пункті 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та згідно вимог Статуту старший солдат ОСОБА_6 у відносинах підлеглості зі старшим лейтенантом ОСОБА_5 не перебував.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 3 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, завдавши легких тілесних ушкоджень старшому солдату ОСОБА_6 за наступних обставин.
Так, приблизно 21 год. 00 хв.03 червня 2022 року, старший лейтенант ОСОБА_5 перебуваючи у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 , в приміщенні пункту тимчасового розміщення військовослужбовців для проходження лікування при медичному пункті 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями відносно старшого стрільця 2 відділення 2 взводу 3 роти 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_6 за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні кулаком правої руки одного удару в ліве вухо старшого солдата ОСОБА_6 , від якого останній не встоявши на ногах впав на підлогу та ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 за шию, утримуючи таким чином деякий час, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одного синця верхньої третини лівої вушної раковини, три синці лівої половини шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_5 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Під час досудового розслідування між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 14 вересня 2022 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 406 ч. 2 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення судовому провадженні; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 406 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 406 ч. 2 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам, а також потерпілому фізичній особі, який надав письмову згоду на укладання угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у за ч. 2 ст. 406 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем проходження служби характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що істотної шкода від його дій не настала, а та, що все ж таки була заподіяна усунута шляхом наданням грошового відшкодування потерпілому, а тому, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання, суд погоджується з тим, що до нього можливо застосувати положення ст. 69 КК України, призначивши покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України у виді менш суворого виду покарання, ніж встановлене в санкції статті, такого як арешт, який відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України необхідно відбувати на гауптвахті, і вважає, що таке узгоджене покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Цивільний позов не заявлений, судові втрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 14 вересня 2022 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 406 ч. 2 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1