ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1296/22 Справа № 214/2935/22 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

суддів Крот С.І., Слоквенка Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника Айрапетова Мануела Анушавановича в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гола Пристань, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю:

секретаря Кирпенка М.А.

в режимі відеоконференції:

прокурора Безкровного А.С.,

захисника Айрапетова М.А.,

підозрюваного ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2022 року задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 вересня 2022 року.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилається те, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який є колишнім працівником Служби безпеки України, маючи відповідні навички щодо контррозвідувальної діяльності та конфіденційного співробітництва з громадянами, перебуваючи в тимчасово окупованому м. Херсоні, співпрацював з представниками ФСБ Російської Федерації, дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, та з урахуванням наявності суспільного інтересу, обмеження свободи підозрюваного у цьому випадку, є виправданим, тому продовжив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Айрапетов М.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого і звільнити підозрюваного з - під варти.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження, істотне порушення норм матеріального та процесуального закону.

Так, апелянт зазначає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, всупереч вимогам ст. 194 КПК України, не з"ясував правових підстав, щодо можливості застосування та продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема вказує на те, що підозра ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 111 КК України, з урахуванням наявності підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності, є необґрунтованою, яка й не підтверджується належними та допустимими доказами, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, що не було враховано слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали.

Разом з цим, апелянт зазначає, що прокурором у судовому засіданні не було доведено тих обставин, які б підтверджували, що ризики, які встановлені ухвалою суду, є реальними та не ґрунтуються на припущеннях, існування яких й не підтверджується доказами, які суду надані не були, що є підставою для відмови у задоволенні цього клопотання слідчого.

Окрім того, захисник звертає увагу на те, що підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, характеризувався позитивно, проте слідчий суддя не надав належної оцінки цим обставинам, які, на думку апелянта, свідчать про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м"який, не пов"язаного з триманням під вартою. З огляду на викладені обставини, на думку захисника, ухвала підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах закону.

Так, апеляційним судом встановлено, що СВ УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000012 від 04.03.2022.

06.05.2022, у межах цього провадження, ОСОБА_1 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України та цього дня ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

15.06.2022 з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000012 від 04.03.2022 було виділено матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_1 за № 0000203.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 22.06.2022 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадження до 3-х місяців, а ухвалою слідчого суді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2022 строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.09.2022.

Перевіряючи доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_1 підозри за ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, з огляду на таке.

Так, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Згідно матеріалів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_1 підтверджуються доказами долученими до клопотання слідчого, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 22.03.2022, відповіддями на доручення слідчого від 25.03.2022, від 24.04.2022 та від 04.05.2022, протоколом огляду відкритого ресурсу мережі Інтернет, а саме публікації Телеграм каналу «Валерий Кулешов» (https://t.me/KuleshoValera) від 29.04.2022, протоколом огляду оптичного носія інформації Мікро CD від 04.05.2022, протоколом негласного зняття інформації з електронної інформаційної системи № 1538 від 29.04.22, протоколами допиту свідків у провадженні, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих злочинів.

Водночас матеріали провадження не містять відомостей про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри й стороною захисту таких надано не було.

Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_1 , з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.

Апеляційний суд звертає увагу, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Разом з цим, доводи захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є несроможними.

На переконання колегії суддів, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його винуватості, яке передбачене у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, особи підозрюваного, який є колишнім працівником одного з підрозділів СБ України, має відповідні навички щодо контррозвідувальної діяльності та конфіденційного співробітництва з громадянами, й перебуваючи в тимчасово окупованому м. Херсоні, співпрацював з представниками ФСБ Російської Федерації, ризики, визначення ст. 177 КПК України, зокрема можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду, продовження вчинення інкримінованого йому злочину, не зменшилися та продовжують існувати.

Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи («Харченко проти України» від 10.02.2011 та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

При цьому, матеріали провадження не містять будь-яких переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_1 під вартою й колегією суддів таких не встановлено та стороною захисту надано не було.

З огляду на вищенаведене, доводи захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження раніше застосованого щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутність доказів на підтвердження існування заявлених слідчим ризиків, є необгрунтованими.

Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особи та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника, що слідчий суддя не надав належної оцінки особі підозрюваного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, характеризувався позитивно, є безпідставними, а слідчий суддя надав їм обґрунтовану оцінку у сукупності з іншими доказами. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, всі доводи сторони захисту були об`єктом дослідження слідчим суддею при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_1 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, вмотивованою і обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Айрапетова Мануела Анушавановича в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

Коваленко Н.В. Крот С.І. Слоквенко Г.П.