Справа № 535/1135/22
Провадження № 1-кп/535/157/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року смт. Котельва
Котелевський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в смт. Котельва у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження №0000080 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Харківської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 18.07.2022 приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, спрямований на придбання та зберігання психотропних речовин, перебуваючи на проспекті Перемоги в м. Харків, під деревом знайшов квадратний згорток завернутий в чорну ізоляційну стрічку із змістом в ньому психотропної речовини PVP, тим самим незаконно придбав психотропну речовину PVP, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч вимог ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», з метою особистого вживання без мети збуту, яку залишив собі для особистого вживання, чим здійснив незаконне зберігання психотропної речовини PVP.
Під час огляду місця події, проведеного 18.07.2022 в період часу з 18 год. 10 хв. по 18 год. 47 хв. на ділянці місцевості з вільним доступом за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 добровільного видав квадратний згорток завернутий в чорну ізоляційну стрічку із змістом в ньому психотропної речовини PVP, який був вилучений.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-22/9403-НЗПРАП від 04.08.2022, надана на дослідження речовина, масою: 0,4369 грам, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP. Маса PVP в перерахунку на масу речовини, становить: 0,3464 грам.
Таким чином, ОСОБА_3 , всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав та зберігав без мети збуту - PVP, який відноситься до наркотичних засобів, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиці №2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, які знаходяться у незаконному обігу» наказу МОЗ України № 634 від 29.07.2010 перевищує невеликі розміри.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Крім того, до обвинувального акта додано письмову згоду, яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , згідно змісту якої, ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.
Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України. Так, відповідно до ч.1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч.2 ст.4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.2 ст.381, ч.1 ст.382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття обвинуваченого визнається судом обставиною, яка пом`якшують його покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 12.08.2019 з діагнозом «інші розлади зрілої особистості та поведінки у дорослих», за місцем проживання характеризується посередньо.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №174 від 23.08.2022, ОСОБА_3 у період часу,я кому відповідає правопорушення, перебував поза межами хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 309 КК України.
Внаслідок вчинення кримінального проступку матеріальної шкоди не завдано.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувались.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.
Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (висновок експерта №СЕ-19/121-22/9403-НЗПРАП від 04.08.2022) в сумі 1132 грн. 68 копійок.
Речові докази: 1 (один) спеціальний пакет «5229338» виготовлений з полімерного пакету, з об`єктом дослідження, що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1