Справа № 204/5089/21
Провадження № 1-кп/204/238/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 18 травня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 знаходився з раніше знайомим йому ОСОБА_7 на дорозі поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачили раніше їм знайомого потерпілого ОСОБА_4 , який прямував за вищевказаною адресою, на якому була одягнута куртка камуфляжного кольору. У цей момент у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та вони визначили майно потерпілого ОСОБА_4 як об`єкт свого злочинного посягання.

Так, 17.05.2021 приблизно о 22:00 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, за попередньою змовою, наблизились до потерпілого ОСОБА_4 , який у цей час перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , та почали наносити останньому удари руками та ногами в обличчя та корпус тіла, не менше семи ударів, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 впав на землю та втратив свідомість, отримавши при цьому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1222е від 27.05.2021 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого багатоуламкового перелому нижньої стінки правої очниці з явищами гемосинусу правої гайморової пазухи, синця у правій параорбітальній області з переходом в виличну та скроневу область і вниз на праву щоку, садна в проекції нижньо-зовнішнього краю правої очниці (на тлі синця), масивного субкон`юктивального крововиливу правого ока, садна на слизовій оболонці нижньої губи по центру; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, тілесні ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ №6 від 17.01.1995, за своїм характером виявлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження в області голови та обличчя відноситься до ушкодження середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні ( більш, як 21 день, п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

В подальшому, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою, скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_4 до вчинення можливого опору подавлена, попередньо застосувавши насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливих спонукань та з метою наживи, заволоділи чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: куртка камуфляжного кольору, ринкова вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1932 від 24.05.2021, станом на 17.05.2021 складає 302,50 гривень.

Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 302,50 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав. Показав, що 17.05.2021 приблизно о 22:00 пішов до ОСОБА_7 за зарядним пристроєм. З ОСОБА_7 вони знайомі приблизно 4 роки, колись працювали разом. Взявши зарядку, вони розмовляли з ОСОБА_7 у його дворі, він був п`яний. Коли вони стояли за воротами, побачили потерпілого, який йшов і з ними не привітався. Він запитав його, чому він лазив на його городі, потерпілий сказав, що заблукав, на що він йому відповів, що після того у нього пропав метал. Потерпілий почав кидатися на нього з кулаками, щоб його заспокоїти наніс два ляпаси з інтервалом приблизно в 1 хвилину. Наніс другий удар, оскільки після першого ляпасу потерпілий йому грубив і виражався у його бік нецензурною лайкою. У цей момент вибіг ОСОБА_7 , який був у дворі свого будинку, штовхнув потерпілого, від чого останнього відкинуло з середини дороги до узбіччя, він впав і ОСОБА_7 вдарив його ногою в голову, коли потерпілий намагався встати, потім ще бив головою в голову. ОСОБА_7 заліз на нього та продовжив наносити йому удари. Зазначив, що не бачив крові ні у потерпілого, ні у ОСОБА_7 , оскільки було темно. Пояснив, що побачив, що потерпілий в куртці, та запитав у нього, чому він в камуфляжній куртці, люди помирають. На що потерпілий сказав, щоб він її забирав собі і зняв з себе, відкинувши від себе. Потерпілий намагався піднятися, а він заспокоював ОСОБА_7 , завів його у двір, тому не зміг надати потерпілому медичну допомогу. Що у цей момент робив потерпілий, він не знає, оскільки не бачив. У дворі вони були хвилин 10-15. Потім він сказав, що йде додому. Вийшовши, побачив, що потерпілого немає, а куртка залишилася. Він подумав, що її потрібно повернути потерпілому, який живе неподалік від нього, через вулицю, тому взяв її і пішов додому, кинув на порозі. Одразу не відніс, оскільки не хотів скандалу, вирішив, що віддасть завтра, тому пішов спати. Вранці встав і пішов на роботу, про куртку забув. Потім поліцейські забрали його з роботи. Зазначив, що ОСОБА_7 штовхнув і побив потерпілого, оскільки був п`яний, а коли він п`яний, то він неадекватний. Він не розмовляв і нічого не питав, просто штовхнув його і побив. На питання, чому потерпілий дав покази проти нього, зазначив, що вони з ОСОБА_7 сусіди і разом вживають алкогольні напої. Вибачився перед потерпілим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, зазначив про відсутність в діях обвинуваченого ознак розбою та просив його дії перекваліфікувати на ст.122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 17.05.2021 приблизно о 22:00 стояв за двором з ОСОБА_6 , обидва були п`яні. По дорозі йшов потерпілий ОСОБА_4 . ОСОБА_6 почав на нього звертатись по особистим причинам, не пам`ятає, хто і що один одному говорив. Потерпілий також був п`яним. ОСОБА_6 почав його бити, але за що він не пам`ятає. ОСОБА_6 вдарив потерпілого двічі кулаком в голову, потерпілий його не бив. Потім потерпілий впав, а він підбіг до нього ззаду і намагався підняти. Однак потерпілий почав від нього відбиватися, вдаривши його ліктем, тому він двічі вдарив його по тулубу. ОСОБА_6 бив його спереду ногами і руками, скільки було ударів не пам`ятає. Потерпілий втратив свідомість і ОСОБА_6 у цей момент зняв з нього куртку, хоч він і говорив йому цього не робити. Потерпілий через деякий час прийшов до тями і просив не знімати з нього куртку, він відтягував ОСОБА_6 , але останній все ж таки зняв куртку і забрав її. ОСОБА_6 щось говорив по куртку та про АТО, але що саме і у який момент, він не пам`ятає. Сказав, що потерпілий поповз додому через город, а він зайшов додому, ОСОБА_6 пішов до себе додому. Зазначив, що йому не відомі причини конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Вибачився перед потерпілим.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 17.05.2021 приблизно о 22:00-23:00 він йшов додому, був напідпитку, але все добре пам`ятає. Біля будинку АДРЕСА_2 його перестріли двоє його знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 живе неподалік. Вони почали до нього чіплятися без будь-яких на те причин, потім почали його бити. Зазначив, що його били обидва чоловіка руками і ногами. Куди саме і хто бив він не знає, він прикривався від ударів, не мав можливості вдарити у відповідь, потім впав на траву, був без свідомості приблизно 3-4 хвилини, у той момент з нього зняли куртку камуфляжного кольору, з блискавкою та кнопками, на рукаві був шеврон з німецьким прапором, який він відрізав, пошкодивши при цьому куртку, зараз вона у нього. Повідомив, що чув, як ОСОБА_6 говорив ОСОБА_7 , що його треба добити і скинути у старий колодязь, на що ОСОБА_7 заперечив. Повідомив, що удари наносили по обличчю, голові та ребрам. Під час побиття ОСОБА_7 говорив ОСОБА_6 , що вже досить його бити. ОСОБА_6 сказав йому знімати куртку, оскільки він не має права її носити, так як не був в АТО, ОСОБА_7 у цей момент стояв поруч. Коли вони заставляли зняти куртку, він відмовлявся та не знає, з якою метою вона їм була потрібна. Зазначив, що знає нападників давно, раніше у нього не було з ними конфліктів, шкоду йому ніхто не відшкодував.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_8 пояснила, що була проведена судово-медична експертиза №1222е від 27.05.2021 та додаткова судово-медична експертиза №1275е від 01.06.2021. Висновки по даним експертизам підтвердила і зазначила, що виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя відповідно до переліку, зазначеному у п.2.1.3 та п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 жодне тілесне ушкодження ОСОБА_4 не відноситься до небезпечного для життя. Також не є небезпечним для життя втрата свідомості потерпілим. Разом з тим зазначила, що Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не містять переліку тілесних ушкоджень, які є небезпечними для здоров`я, оскільки небезпека для здоров`я не є медичним критерієм та експертизою не визначається.

Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, підтверджується також наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18.05.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_4 17.05.2021 приблизно о 22:00 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи його курткою камуфляжного кольору (арк.7 т.1 кримінального провадження);

- протоколом огляду місця події від 18.05.2021 з фототаблицею, слідчим було проведено огляд відкритої ділянки місцевості, що являє собою фрагмент обочини проїзної частини у житловій зоні, яка має ґрунтове покриття, поросле травою і знаходиться напроти недобудованого будинку із цегли. Поруч із вказаною ділянкою уздовж проїзної частини розташовані приватні житлові будинки, переважна більшість яких по периметру огороджена парканом (арк.9-10 т.1 кримінального провадження);

- копією консультаційного висновку спеціаліста КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» від 19.05.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_4 повідомив, що його побили знайомі 17.05.2021 о 22:00 на вул.Заповідна у Краснопіллі. Його було оглянуто нейрохірургом та у нього виявлено закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Злам стінок нижньої орбіти та кісток правої гайморової пазухи, гемосинус правої гайморової пазухи. Повітря в очниці справа. Рекомендовано лікування у неврології за місцем проживання, огляд ЛОР, хірурга, офтальмолога (арк.20 т.1 кримінального провадження);

- копією консультаційного висновку спеціаліста КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.І.І.Мечникова» від 19.05.2021, з якого вбачається, що в ОСОБА_4 перелом зовнішньої та верхньої стінки верхньощелепної пазухи справа. Діагноз: черепно-мозкова травма. Гемосинус справа верхньощелепної пазухи. Рекомендована консультація офтальмолога, госпіталізація в ЛОР відділення (арк.21 т.1 кримінального провадження);

- довідкою, яка видана ОСОБА_4 , де зазначено діагноз: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Параорбітальна гематома зліва. Забій грудної клітини (арк.22 т.1 кримінального провадження);

- копією комп`ютерної томографії головного мозку №2222 від 18.05.2021, де зазначено, що на серії томограм суб- і супратенторіально об`ємно-вогнищевих змін не виявлено. Утворення серединної лінії не зміщені. Шлуночкова система та підвавутинні простори не розширені. Склепіння черепа без кістково-травматичних змін. Багатоуламковий злам нижньої стінки правої орбіти. Правосторонній гемо синус» (арк.23 т.1 кримінального провадження);

- направленням в ОБМ на консультацію до нейрохірурга, видане ОСОБА_4 в КНП «МКЛ №16» ДМР: на момент огляду скарги на головний біль. Свідомість ясна. Менингеальних знаків немає. Сухожильні рефлекси однакові. Патологічних змін нема. Діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Перелом нижньої стінки правої орбіти» (арк.23 т.1 кримінального провадження);

- висновком експерта №1222е від 27.05.2021, відповідно до якого за даними медичної документації, комп`ютерної томографії при огляді в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого багатоуламкового перелому нижньої стінки правої очниці з явищами гемосинусу правої гайморової пазухи, синця у правій параорбітальній області з переходом в виличну та скроневу області і вниз на праву щоку, садна в порекції нижньо-зовнішнього краю правої очниці (на тлі синця), масивного субкон`юнктивального крововиливу правого ока, садна на слизовій оболонці нижньої губи по центру; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу. Виявлені у нього тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, а садно в області правого ліктьового суглобу і при ударі об тупу тверду поверхню. Тілесне ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження в області голови та обличчя відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до звернення за медичною допомогою, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлені в ОСОБА_4 тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя, яким могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, а садно в області правого ліктьового суглобу і при ударі об тупу тверду поверхню. Встановити взаємне розташування обстеженого та особи, яка спричиняла тілесні ушкодження, не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, що обстежений був звернутий передньо-правою поверхнею обличчя до травмуючого предмету. враховуючи характер, локалізацію та кількість всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій. Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних. Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, вважаю не характерним спричинення їх при падінні з висоти власного зросту. Встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень (власноруч або іншою особою) не входить до компетенції судово-медичного експерта, а є прерогативою судово-слідчих органів, можливо лише вказати, що виявлені у нього тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках доступній для нанесення власною рукою, але враховуючи наявність кісткової патології (перелом) вважаю не характерним. Тілесне ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження в області голови та обличчя відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння, на підставі п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (арк.30-33 т.1 кримінального провадження);

- відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.05.2021, з якого вбачається, що слідчий СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі підозрюваного ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент. Для проведення слідчого експерименту учасники зібрались на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 . На пропозицію слідчого підозрюваному ОСОБА_6 запропоновано добровільно відтворити обставини вчинення кримінального правопорушення, останній відповів згодою. В ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що 17.05.2021 за адресою: м.Дніпро, вул.Заповідна, поблизу буд.121, він знаходився з ОСОБА_7 , до якого зайшов взяти зарядний пристрій. Після цього ОСОБА_6 вийшов на вулицю та побачив ОСОБА_4 , який йшов з правої сторони. Підозрюваний знає ОСОБА_4 десь 15 років. Приблизно півроку назад ОСОБА_4 перебував на території, де мешкає ОСОБА_6 (на городі). ОСОБА_6 задав питання: «Навіщо ти ходив в мене на городі?». ОСОБА_4 почав кидатися на ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_7 вийшов з вищевказаної адреси. ОСОБА_6 наніс два удари лівою та правою долонями по обличчю ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_7 повалив ОСОБА_4 та почав його бити, сидячи на ньому. ОСОБА_7 наніс не менше трьох ударів головою та не менше одного удару з ноги, коли ОСОБА_4 намагався встати. ОСОБА_6 намагався заспокоїти ОСОБА_7 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до вищевказаної адреси, а коли через 30 хвилин вийшли, то побачили, що залишилася куртка, яку ОСОБА_6 забрав додому та хотів віддати ОСОБА_4 на наступний день, але ОСОБА_6 з роботи забрали працівники поліції (арк.68-71 т.1 кримінального провадження);

- CD-диском, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 (арк.72 т.1 кримінального провадження);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.05.2021 з фототаблицею, з якого вбачається, що слідчим СВ Чечелівського ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих, за участі потерпілого ОСОБА_4 , було пред`явлено речі для впізнання. Перед пред`явленням речей для впізнання у потерпілого ОСОБА_9 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати річ, опитано про ознаки цих речей, а також про обставини, за яких він бачив ці речі. На що потерпілий повідомив, що він впізнає куртку камуфляжного кольору за №4, яка була викрадена у нього 17.05.2021 (арк.84-85 т.1 кримінального провадження);

-протоколом огляду від 25.05.2021, з якого вбачається, що слідчим СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих та потерпілого ОСОБА_4 , було проведено огляд. Місцем огляду є приміщення кабінету №302 за адресою: м.Дніпро, вул.Боброва, буд.12, відділення поліції №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де було виявлено фіолетовий пакет з біркою, на якій були зазначені підписи понятих та дата вилучення (18.05.2021) куртки камуфляжного кольору, яка належить ОСОБА_4 . В ході проведення процесуальної дії вищезазначена куртка була видана ОСОБА_4 (арк.84-85 т.1 кримінального провадження);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2021 з фототаблицею, з якого вбачається, що слідчий СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих та статиста, за участю потерпілого ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент. Слідчий експеримент проводився з метою перевірки відомостей щодо механізму утворення тілесних ушкоджень в ОСОБА_4 17.05.2021 приблизно о 23:00 за адресою: АДРЕСА_2 . Слідчим експериментом встановлено: потерпілий заявив, що 17.05.2021 він підходив до свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , вийшли двоє раніше йому відомих: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_6 наніс потерпілому перший удар кулаком лівої руки під праве око, наступний удар кулаком правої руки в щелепу з правої сторони. Далі потерпілий перебував в сидячому положенні (навприсядки). ОСОБА_6 наніс удар кулаком в область правого ребра (правою рукою), кулаком в область лівого ребра лівою рукою. ОСОБА_7 наніс удар лівою рукою кулаком в область лівого ребра та удар правою рукою стиснутою в кулаком в область правого ребра, далі наніс удар кулаком по голові. ОСОБА_6 знов наніс удар кулаком правої руки в область ребра справа та удар кулаком лівої руки в область ребра. ОСОБА_7 теж наніс удар кулаком правої руки в область ребра з правої сторони та кулаком лівої руки в область ребра. ОСОБА_7 відійшов від потерпілого ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 залишився разом з потерпілим. ОСОБА_6 хотів заволодіти майном потерпілого курткою камуфляжного кольору та сказав, щоб потерпілий її знімав, на що останній відмовився. Після цього ОСОБА_6 вдарив потерпілого кулаком лівої руки в щелепу два рази, від чого останній на деякий час втратив свідомість. Прийшовши до тями, потерпілий вже був без куртки. Потерпілого вже не били, він поповз через кущі додому (арк.91-98 т.1 кримінального провадження);

-додатковим висновком експерта №1275е від 01.06.2021, відповідно до якого за даними медичної документації, комп`ютерної томографії при огляді в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого багатоуламкового перелому нижньої стінки правої очниці з явищами гемосинусу правої гайморової пазухи, синця у правій параорбітальній області з переходом в виличну та скроневу області і вниз на праву щоку, садна в порекції нижньо-зовнішнього краю правої очниці (на тлі синця), масивного субкон`юнктивального крововиливу правого ока, садна на слизовій оболонці нижньої губи по центру; садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу. Локалізація та характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за його участі (арк.103-104 т.1 кримінального провадження);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.07.2021, з якого вбачається, що слідчим СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності понятих та статиста, за участі підозрюваного ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент. Для проведення слідчого експерименту учасники зібрались на відкритій ділянці місцевості, що розташована на території ВП №6 ДРУП за адресою: м.Дніпро, вул.Боброва, буд.12. На пропозицію слідчого підозрюваному ОСОБА_7 запропоновано відтворити обставини, що мали місце 17.05.2021 приблизно о 22:00, останній відповів згодою. В ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 вказав, що знаходячись поблизу будівлі 126 по вулиці Заповідна у м.Дніпро спільно зі знайомим ОСОБА_6 , стояли та розмовляли, помітили, що в їх сторону прямує знайомий ОСОБА_4 . Підозрюваний ОСОБА_7 вказав, що вони спільно з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зробив зауваження ОСОБА_4 , знаходячись один від одного на відстані витягнутої руки. ОСОБА_6 наніс не менше трьох ударів кулаком в обличчя ОСОБА_4 , від яких останній впав на траву. У цей час вони підійшли ближче до ОСОБА_4 та останній зайняв положення навприсядки і ОСОБА_6 продовжив хаотично наносити тілесні ушкодження ОСОБА_4 руками та ногами. ОСОБА_7 вказав, що в свою чергу, підійшов із-за спини потерпілого та намагався його підняти, на що останній відмахувався, тому ОСОБА_7 почав наносити йому удари кулаками правої та лівої рук по тулубу. В свою чергу, ОСОБА_6 продовжував наносити руками, стиснутими в кулаки, та ногами тілесні ушкодження по голові та тулубу ОСОБА_4 . ОСОБА_7 вказав, що відійшов від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на відстань не менше одного метра. У цей час ОСОБА_6 зняв з ОСОБА_4 камуфляжку кртку та забрав з собою. ОСОБА_7 вказав, що почув, як ОСОБА_4 крикнув, щоб ОСОБА_6 повернув йому куртку. Однак останній ніяк на це не відреагував. Після чого ОСОБА_7 вказав, що він та ОСОБА_6 розійшлись по своїм домівках, залишивши ОСОБА_4 на місці нанесення тілесних ушкоджень (арк.128-132 т.1 кримінального провадження). До протоколу слідчого експерименту додано CD-диск, який було оглянуто у судовому засіданні, та встановлено, що на ньому міститься відеозапис слідчого експерименту (арк.133 т.1 кримінального провадження).
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У кримінальному процесуальному праві загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело; належний суб`єкт; належна процесуальна форма; належна фіксація; належна процедура; належний вид способу формування доказової основи. В аспекті належного суб`єкта, у тому числі, слід розглядати й орган досудового розслідування.

Згідно з ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як наслідок таких дій слідчого та прокурора має місце недотримання належної правової процедури збору та закріплення доказів і порушення вимог статей.

Згідно з ч.10 ст.236 КПК України, обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

З переглянутого у судовому засіданні CD-диску, на який було зафіксовано обшук, проведений 18.05.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що диск пошкоджений, на ньому відсутній будь-який запис, на екрані видно лише прямокутник чорного кольору.

Таким чином, обшук, проведений у кримінальному провадженні №0000215 від 18 травня 2021 року, судом визнається недопустимим на підставі ст.86, п.2 ч.3 ст.87 КПК України, у зв`язку з недотримання належної процедури проведення обшуку.

Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував той факт, що саме він забрав куртку потерпілого і приніс її до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні було оглянуто речовий доказ куртку потерпілого. При огляді у судовому засіданні куртки камуфляжного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_4 , встановлено, що у потерпілого, з його слів, 48 розмір одягу, у обвинуваченого ОСОБА_6 також розмір одягу 48, що він продемонстрував у судовому засіданні.

Інші досліджені судом документи з матеріалів провадження (в тому числі постанови слідчих, супровідні листи, листи та інші), не дозволяють суду встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, не підтверджують і не спростовують винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.

Позицію захисту щодо того, що куртку обвинувачений не хотів привласнити, оскільки вона не підходить йому по розміру, суд відкидає, оскільки у судовому засіданні під час огляду куртки встановлено, що розмір куртки і розмір одягу обвинуваченого ОСОБА_6 співпадають.

Крім того, надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_6 з приводу того, що куртку потерпілого ОСОБА_4 він забрав, щоб віддати йому наступного дня, нічим не підтверджені та, на переконання суду, є позицією захисту з метою ухилення від більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження при аналізі та оцінці досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, зокрема, показань потерпілого ОСОБА_4 , який послідовно і докладно пояснив обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються з дослідженим судом протоколом прийняття заяви про вчинення злочину щодо нього. Також за протоколом огляду предмету від 25.05.2021 та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.05.2021 з фототаблицями, вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав куртку за характерними ознаками.

Щодо зауважень захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 з приводу того, що у висновку експерта №1222е від 27.05.2021 зазначено, що за своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння, суд зазначає наступне.

За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкту дає підстави для розмежування складів злочину розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб.

При цьому, під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, вчинення замаху на вбивство, вбивство, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Пункт 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 містить вичерпний перелік тілесних ушкоджень, які відносяться до небезпечних для життя.

Відповідно до п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, до ушкоджень небезпечних для життя належать: ті, що проникають у черепну порожнину, у тому числі й без ушкодження мозку ; відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа; забій головного мозку тяжкого ступеня як зі здавленням, так і без здавлення головного мозку; забій головного мозку середньої тяжкості за наявності симптомів ураження стовбурної ділянки ; ізольовані внутрішньочерепні крововиливи за наявності загрозливих для життя явищ; ті, що проникають у канал хребта, у тому числі й без ушкодження спинного мозку та його оболонок; переломо-вивих та переломи тіл чи обох дуг шийних хребців,односторонні переломи дуг I або II шийних хребців, а також переломи зубовидного відростка II шийного хребця; у тому числі без порушення функції спинного мозку; підвивихи шийних хребців за наявності загрозливих для життя явищ, а також їх вивихи; закриті ушкодження спинного мозку в шийному відділі; перелом чи переломо-вивих одного або кількох грудних чи поперекових хребців з порушенням функції спинного мозку або за наявністю клінічно встановленого шоку тяжкого ступеня; закриті ушкодження грудних, поперекових і крижових сегментів спинного мозку, котрі супроводжувались тяжким спінальним шоком чи порушенням функцій тазових органів; ушкодження з повним (усіх шарів) порушенням цілості стінки глотки, гортані, трахеї, головних бронхів, стравоходу, незалежно від того з боку шкіряних покривів чи з боку слизової оболонки (просвіту органа) вони заподіяні; закриті переломи під`язичної кістки, закриті й відкриті ушкодження ендокринних залоз ділянок шиї (щитовидної, паращитовидної, вилочкової у дітей) все за наявності загрозливих для життя явищ; поранення грудної клітки, котрі проникли в плевральну порожнину, порожнину перикарду чи клітковину середостіння, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів; ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів; відкриті ушкодження внутрішніх органів, розміщених в заочеревному просторі (нирок, наднирників, підшлункової залози) і в порожнині таза (сечовий міхур, матка, яєчники, передміхурова залоза, верхній і середній відділи прямої кишки, перетинкова частина уретри); закриті ушкодження органів грудної, черевної порожнини, органів заочеревного простору, порожнини таза все за наявності загрозливих для життя явищ; відкриті переломи діафіза (тіла) плечової, стегнової і великогомілкової кісток; переломи кісток таза за наявності загрозливих для життя явищ; ушкодження, що спричинили шок тяжкого ступеня, масивну крововтрату, кому, гостру ниркову, печінкову недостатність, гостру недостатність дихання, кровообігу, гормональну дисфункцію, гострі розлади регіонарного і органного кровообігу, жирову чи газову емболію. Всі вони мусять підтверджуватись об`єктивними клінічними даними, результатами лабораторних та інструментальних досліджень; ушкодження великих кровоносних судин, аорти, сонної (загальної, внутрішньої, зовнішньої), підключичної, плечової, підклубової, стегневої, підколінної артерій чи вен, що їх супроводять; загальна дія високої температури (тепловий і сонячний удар) за наявності загрозливих для життя явищ: термічні опіки III-IV ступеня з площею ураження понад 15% поверхні тіла; опіки III ступеня понад 20% поверхні тіла; опіки II ступеня понад 30% поверхні тіла, а також опіки меншої площі, що супроводжувались шоком тяжкого ступеня; опіки дихальних шляхів за наявності загрозливих для життя явищ; ушкодження від дії низької температури, променеві ушкодження та такі, що були отримані в умовах баротравми всі за наявності загрозливих для життя явищ; отруєння речовинами будь-якого походження з перевагою як місцевої, так і загальної дії (у тому числі і харчові токсикоінфекції) за умови, що в клінічному перебігу мали місце загрозливі для життя явища; усі види механічної асфіксії, що супроводжувалися комплектом розладів функції центральної нервової системи, серцевосудинної системи та органів дихання, котрі загрожували життю; за умови, що це встановлено об`єктивними клінічними даними.

Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 , зазначені в експертизі, до вищевказаного переліку не відносяться, тобто не є небезпечними для життя. Однак виявлені у нього тілесні ушкодження середньої тяжкості самі по собі охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, оскільки вони є небезпечними саме для здоров`я потерпілого. При цьому, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачені не могли знати, чи будуть спричинені потерпілому тілесні ушкодження небезпечними для життя чи для здоров`я, оскільки таку оцінку можна зробити тільки за наслідками спричинення тілесних ушкоджень. Крім того, суд допитав експерта ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні підтвердила, що Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не містять переліку тілесних ушкоджень, які є небезпечними для здоров`я, оскільки небезпека для здоров`я не є медичним критерієм та експертизою не визначається.

Зазначене усуває будь-які протиріччя між висновком експерта та правильністю кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України за ознакою небезпеки для здоров`я особи з огляду на такий висновок експерта.

Разом з тим, враховуючи відсутність доказів небезпеки насильства, спричиненого потерпілому саме для життя, суд приходить до висновку про необхідність виключення з кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.187 КК України кваліфікуючу ознаку «небезпеку для життя».

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не заперечувався обвинуваченими, був підтверджений показаннями потерпілого під час судового розгляду, крім того, знаходить своє підтвердження у висновку експерта №1222е від 27.05.2021 та додатковому висновку експерта №1275е від 01.06.2021.

Оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинувачених саме як розбою, суд виходить з того, що обвинувачені вчинили напад на ОСОБА_4 неочікувано для останнього, вдарили потерпілого, від чого той впав на землю, втративши свідомість. Саме в результаті неправомірних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 була спричинена низка тілесних ушкоджень, при цьому, з дослідженого судом висновку експерту №1222е, зокрема, вбачається, що за своїм характером тілесне ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження в області голови та обличчя відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Наявність таких тілесних ушкоджень, втрата свідомості людиною, є ознакою саме розбою. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість дій обвинувачених саме на подолання опору по відношенню до потерпілого, який зазнав нападу, в даному випадку також свідчить про вчинення саме розбою. В даному випадку наслідком нападу із застосуванням насильства було саме фактичне подавлення волі потерпілого ОСОБА_4 , який не міг чинити опір ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , коли ті заволоділи належним йому майном.

Також, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, суд вважає доведеним в діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, про що свідчить наступне.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України, злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно чинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього кримінального правопорушення декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовленість досягається словами, жестами, умовними знаками, а іноді поглядами як за тривалий час до початку вчинення кримінального правопорушення, так і за кілька годин, хвилин чи секунд. Початком вчинення кримінального правопорушення вважається початок виконання об`єктивної сторони. Усі погодження до початку замаху є попередніми. При цьому під час вчинення кримінального правопорушення кожен зі співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які спрямовані на досягнення єдиної мети.

Як встановлено судом, куртку потерпілого ОСОБА_4 вимагав ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_7 , коли вони його били та подавляли тим самим його волю. Спільні дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 як до початку вчинення кримінального правопорушення, так і спільні насильницькі дії під час заволодіння чужим майном, їх узгодженість вказують на об`єднання таких дій єдиним умислом, охоплення свідомістю ОСОБА_6 і ОСОБА_7 об`єктивним сприянням один одному у вчинені розбійного нападу. Отже, враховуючи зазначені обставини, які передували вчиненню кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під час вчинення кримінального правопорушення, а також їх поведінку після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає вчинення розбою саме за попередньою змовою групою осіб.

Спільні насильницькі дії та єдиний умисел на заволодіння майном потерпілого, підтверджуються також показами самого потерпілого, наданими ним у судовому засідання, який повідомив, що його били обидва чоловіка, він втрачав свідомість, куртку в нього забрав ОСОБА_6 , однак ОСОБА_7 допомагав йому в цьому шляхом побиття та не перешкоджав ОСОБА_6 . Покази потерпілого є послідовними та узгоджуються з іншими документами, дослідженими в судовому засіданні. Так, потерпілий під час слідчого експерименту та при обстеженні лікарями пояснював, що його побили саме двоє знайомих чоловіків і забрали його куртку.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Таким чином, не зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, суд дослідивши у судовому засіданні матеріали провадження, яким надав оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, вважає доведеним, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, і які кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_6 та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, працює неофіційно.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є та обставина що він у судовому засіданні вибачився перед потерпілим.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочини.

ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, працює не офіційно.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є та обставина що він попросив вибачення у потерпілого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1932, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150,00 грн та підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках, по 75 грн з кожного, на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 19.05.2021, а саме: куртка камуфляжного кольору, яка відповідно до розписки про отримання речових доказів на відповідальне зберігання від 25.05.2021 передана потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутою за належністю.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2021 накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 18 травня 2021 року в ході проведення обшуку за адресо: АДРЕСА_1 , а саме: куртку камуфляжного кольору.

Оскільки з винесенням вироку суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна та вважає за необхідне накладений арешт на вищезазначене майно скасувати.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді нічного домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою з 18.05.2021 (дата затримання особи) по 01.03.2022.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.05.2021 по 01.03.2022 із розрахунку день за день.

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 до не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1932, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 150 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках, по 75 (сімдесят п`ять) гривень з кожного, на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 19.05.2021, а саме: куртка камуфляжного кольору, яка відповідно до розписки про отримання речових доказів на відповідальне зберігання від 25.05.2021 передана потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутою за належністю.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2021 на майно, а саме: куртку камуфляжного кольору.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1