СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/3993/22

ун. № 759/14946/22

01 листопада 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0001493 внесеного до ЄРДР 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 із клопотанням, яке погоджено з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні №0001493 внесеного до ЄРДР 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001493 від 25.10.2022 за підозрою військовослужбовців незаконного збройного формування так званих «донецької народної республіки» та «луганської народної республіки» (далі НЗФ ДНР-ЛНР) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території Луганської області, у невстановлені досудовим розслідуванням дату і час, але не пізніше 14 вересня 2022 року, вчинив кримінальне правопорушення проти основ громадської безпеки України.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Починаючи з середини лютого 2022 року, на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей (частинах території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошених республік розпочався набір учасників до НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР».

У подальшому близько 05 години ранку 24 лютого 2022 року ЗС РФ спільно з підрозділами НЗФ так званих «ДНР» і «ЛНР» здійснили інтенсивні ракетно-бомбові та артилерійські обстріли по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, перетнули державний кордон України на ділянках Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької, Херсонської областей та АР Крим, вторглися на територію суверенної держави Україна, тобто розпочали відкритий міжнародний збройний конфлікт проти України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У відкритій військовій агресії проти України широкомасштабно застосовувалися ЗС РФ із залученням НЗФ так званих «ДНР» та «ЛНР», які діяли на території окремих регіонів Донецької на Луганської областей України під загальним керівництвом військового командування РФ.

19 лютого 2022 року керівник так званої «ДНР» ОСОБА_16 з метою збільшення чисельності особового складу НЗФ так званої «ДНР» та приведення їх в повну бойову готовність, підписав указ № 29 «Про проведення загальної мобілізації», яким зобов`язав здійснити на всій території самопроголошеної республіки призов на військову службу громадян, які перебували в запасі.

Починаючи з середини лютого 2022 року (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованій території Донецької області (частині території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль), військовими комісаріатами самопроголошеної республіки розпочався набір учасників до НЗФ так званої «ДНР».

Одним з таких НЗФ, створених на території Донецької області, є так званий «1-й окрема мотострілецька Слов`янська бригада Донецької народної Республіки» (далі «1 ОМСБР ДНР»).

Вказане НЗФ мало організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, дисципліну, визначений механізм вступу до підрозділу і порядок проходження в ньому служби. Учасники цього НЗФ проходили військову підготовку на тренувальних базах, які знаходились на території Донецької області, підконтрольній так званій «ДНР», а також на території РФ; у своєму володінні мали та відкрито носили вогнепальну, холодну, вибухову та іншу зброю; постійно носили військову форму зразка ЗС РФ.

22 лютого 2022 року Президент РФ направив до Ради Федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. Того ж дня, Президент РФ, керівник так званої «ДНР», а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, створили умови, організували та здійснили введення ЗС РФ на територію Донецької області України, контрольовану так званою «ДНР», з метою здійснення подальшої відкритої військової агресії проти України.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знав, що ЗС РФ, НЗФ так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розумів, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях. Така обізнаність особи випливає з того, що «визнання» 21 лютого 2022 року РФ самопроголошеної республіки «ЛНР», незалежною державою, здійснення РФ та так званою «ЛНР», спільних бойових дій проти України, оголошення загальної мобілізації на території самопроголошеної республіки, широко висвітлювалась в засобах масової інформації та на відкритих Інтернет-ресурсах.

Усвідомлюючи це, 22.02.2022 ОСОБА_5 , з метою вступу та участі в діяльності НЗФ «ЛНР», добровільно прибув до «військового комісаріату» за адресою: Луганська обл., м. Алчевськ (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена), де власноручно написав заяву, що бажає бути добровільно мобілізованим та був включений до списків осіб, мобілізованих на військову службу до лав так званої «ЛНР». Після чого ОСОБА_5 та інших мобілізованих на автобусах перевезли до м. Кадіївка, Алчевського району, Луганської області де ОСОБА_5 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які представились військовослужбовцями «ЛНР», військову форму зразка РФ та спорядження: в`язану шапку, зимову куртку, зимові штани, черевики з високим берцем, речовий мішок, ремінь, протигаз.

Після того як всі мобілізовані отримали форму та спорядження, ОСОБА_5 та інших мобілізованих військовослужбовців відвезли у військову частину, що розміщена на базі старої школи-інтернат (більш точна адреса досудовим розслідуванням не встановлена). В той момент там дислокувалася військова частина ім ІНФОРМАЦІЯ_2 , шостого окремого мотострілкового козачого полку, де навчали базовим навичкам шикування впродовж дня.

23.02.2022 ОСОБА_5 було призначено на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу 1 роти 2 батальйону НОМЕР_1 стрілкового полку народної міліції ЛНР (далі НМ ЛНР).

Цього ж дня, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинну мету кримінального правопорушення, перебуваючи у складі зазначеного НЗФ за вказаною адресою, отримав зброю автомат «АК-74» (останні цифри-160), 4 магазини до нього та штик-ніж.

В ніч з 25.02.2022 на 26.02.2022 ОСОБА_5 та інших військовослужбовців полку передислокували на автобусах та легкових автомобілях до переправи, що знаходилась неподалік АДРЕСА_1 , де в пішому порядку перейшли через переправу на АДРЕСА_2 , підрозділ ОСОБА_5 пішки висунувся до населеного пункту АДРЕСА_1 .

Ввечері 26.02.2022 ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями увійшли до смт. Трьохізбенка, де їх розмістили у будівлі школи. В даному населеному пункті перебували орієнтовно протягом 4 діб, після чого підрозділу ОСОБА_5 надійшов наказ висунутися до АДРЕСА_3 .

01.03.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу увійшов до смт. Новоайдар, де їх розмістили у приміщенні місцевого будинку культури. Через деякий час ОСОБА_5 та інші військові отримали наказ від командирів прибути до місцевого зерносховища з метою розвантажувати боєприпаси, які будуть привозити на це місце на вантажівках. Впродовж орієнтовно 4 діб ОСОБА_5 та інші військовослужбовці роти розвантажували снаряди для 120 мм мінометів, танків та постріли до БМ-21 «Град», які періодично привозили на військових вантажівках зеленого кольору.

04.03.2022 ОСОБА_5 в складі свого підрозділу виїхав на автобусах в

АДРЕСА_4 , де їх розмістили в приміщенні школи (Голубівська ЗОШ I-III ст.). В даному населеному пункті ОСОБА_5 перебував приблизно 2 дні. Також в м. Голубівка ОСОБА_5 отримав боєкомплект до своєї зброї АК-74 у кількості 120 набоїв.

05.03.2022 через населений пункт Нова Астрахань, Сєвєродонецького району, Луганської області рота ОСОБА_5 висунулась в с. Варварівка, Сєвєродонецького району, Луганської області. У вказаному населеному пункті їх підрозділ дислокувався у приміщенні будинку культури.

06.03.2022, ОСОБА_5 прикомандирували до 2 взводу 1 роти 2 батальйону НОМЕР_1 стрілкового полку «НМ ЛНР», після чого взвод вивезли в лісосмугу, яка знаходиться на околицях АДРЕСА_5 та наказали створювати фортифікаційні споруди (окоп для стрільби лежачи).

Цього ж дня ОСОБА_5 та інші військовослужбовці з двох взводів покинули вказану позицію та повернулися назад в с. Варварівку в зв`язку з інтенсивними обстрілами. Після цього ОСОБА_5 та інших приблизно 40 військовослужбовців « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які покинули позиції, в якості покарання, посадили на БМП-2 та відправили створювати фортифікаційні споруди неподалік м. Рубіжне, Сєвєродонецького району, Луганської області.

08.03.2022 ОСОБА_5 в складі роти перебував в окопах неподалік м. Рубіжне, Сєвєродонецького району, Луганської області.

Орієнтовно 10.03.2022 ОСОБА_5 спільно з іншими військовослужбовцями покинули вказану позиці і відійшли назад в тил.

В період з 14.03.2022 по 08.09.2022 ОСОБА_5 разом з іншими військовими, за наказом командирів дислокувався різних населених пунктах Луганської області, зокрема м. Рубіжне, с. Кудряшівка, с. Варварівка, м. Лисичанськ, м. Гірське, м. Попасна, де виконував поставлені командирами задачі та завдання.

08.09.2022 ОСОБА_5 та ще 4 військовослужбовців на автомобілі «УАЗ» вивезли на позицію в напрямку АДРЕСА_6 , де розмістили на північній околиці населеного пункту Білогорівка в приватному будинку та поставили завдання організувати чергування з метою охорони підрозділу. На вказаній позиції ОСОБА_5 перебував до 14.09.2022.

Таким чином, у період з 22 лютого по 14 вересня 2022 ОСОБА_5 , перебуваючи в різних населених пунктах Луганської області, приймав участь в НЗФ «НМ ЛНР, вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців ЗС РФ та осіб з числа учасників НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які були за званням чи посадою вище;

- облаштовував та укріплював блокпости в зазначених населенних пунктах, здійснював інженерно-технічне облаштування позицій;

- здійснював бойові чергування зі зброєю на блок-постах та на інших облаштованих бойових позиціях з метою виявлення фактів переміщення військовослужбовців та техніки Збройних Сил України та здійснення доповідей про це своїм командирам;

- приймав активну участь у візуальному спостереженні за повітряним простором з метою виявлення та знешкодження безпілотних літальних апаратів Збройних Сил України з наявної в нього автоматичної зброї;

- інші незаконні дії у складі НЗФ «НМ ЛНР».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними доказами, зокрема:

показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , в яких останній детально надає покази щодо участі у діяльності незаконного збройного формування на території України, в складі так званої «НМ ЛНР»;

протоколом добровільної видачі та огляду, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження військову форму, в яку був одягнений під час взяття його в полон військовослужбовцями ЗС України;

іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Підставою для застосування запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення переконана у існуванні дуже високих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, з урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням вимог ст. ст. 183, 193 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, ОСОБА_5 на переконання сторони обвинувачення слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання з зазначених у ньому підстав, зазначивши про наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували щодо поданого клопотання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , в яких останній детально надає покази щодо участі у діяльності незаконного збройного формування на території України, в складі так званої «НМ ЛНР»; протоколом добровільної видачі та огляду, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження військову форму, в яку був одягнений під час взяття його в полон військовослужбовцями ЗС України; іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Судом встановлено, що 31.10.2022 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій підозрюваного приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені слідчим та прокурором до клопотання.

Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину, особу підозрюваного, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 260 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні №0001493 внесеного до ЄРДР 25.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 діб, але в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1