Провадження № 1-кп/521/742/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001890 від 09 травня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоградівка, Овідіопольського району, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2010 року, потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою своєї знайомої ОСОБА_7 познайомилась із ОСОБА_3 , яка надавала посередницькі послуги щодо пошуку об`єктів житлової нерухомості, для подальшого їх придбання.

Познайомившись із ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 повідомила їй про своє бажання придбати квартиру у місті Одесі. Дізнавшись про вказане, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , шляхом обману, під приводом продажу квартири у міста Одесі.

Для реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 залучила до вчинення злочину невстановлену особу, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме провадження (далі Особа №1), яка згідно єдиного плану вчинення злочину, повинна була виконати роль власника об`єкту нерухомості.

Реалізуючи задумане, на початку червня 2010 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 за допомогою телефонного зв`язку домовилась із ОСОБА_6 , про перегляд квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідала вимогам потерпілої.

При цьому, а ні ОСОБА_3 , а ні Особа№1 будь-яких законних підстав щодо розпорядження вказаною квартирою не мали, оскільки зазначена квартира належала територіальній громаді м. Одеси, та нею на законних підставах мав право користуватися ОСОБА_8 , який повноважень, щодо продажу квартири нікому не надавав.

Зустрівшись за вказаною адресою, 02 червня 2010 року, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з Особою №1, яка представилась власником квартири, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , до приміщення якої останні проникли у не встановлений спосіб, запропонувала потерпілій придбати зазначений об`єкт нерухомого майна за грошові кошти у сумі 25 000 доларів США, на що ОСОБА_6 погодилась. Однак, ОСОБА_3 повідомила потерпілій про те, що для оформлення усіх необхідних документів, необхідно попередньою сплати 10000 доларів США. На вказані умови потерпіла погодилась, та того ж дня, 02 червня 2010 року, перебуваючи біля відділення банку «Ерсте», розташованого за адресою: м. Одеса, вулиця Бочарова, 37а, передала ОСОБА_3 10000 доларів США, що за курсом НБУ на день передачі грошей становило 79169 гривень.

В подальшому, у період часу з червня по серпень 2010 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, потерпіла ОСОБА_6 , знаходячись в межах міста Одеси, на території Малиновського району м. Одеси, більш точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи під впливом умовлянь та обіцянок ОСОБА_3 , передала останній додаткові 15000 доларів США, що за курсом НБУ становило 118753 гривень.

Після чого, Особа №1, що діяла за попередньою змовою з ОСОБА_3 , та представилась власником квартири, з метою переконання потерпілої у порядності своїх дій, склала від імені власника квартири, а саме ОСОБА_8 , неправдиву письмову розписку щодо отримання від ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 25000 доларів США.

Заволодівши зазначеними грошовими коштами, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, завдала потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у великих розмірах на суму 25000 доларів США, що за курсом НБУ на день передачі грошей становило 197922 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснила, що в 2010 року вона шляхом обману, заволоділи грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_6 , у сумі 25000 доларів США, разом з тим давати більш точні пояснення про обставини вчинення злочину відмовилася. У скоєному щиро покаялася.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченої як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та її винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченою вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштована, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України раніше не судима, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, також враховуючи її поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, яка усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяла з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дала критичну оцінку своїм злочинним діям, зобов`язувалася відшкодувати спричинену злочином шкоду, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винної.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-1271 гривню 40 копійки за проведення судової-почеркознавчої експертизи в Одеському НДЕКЦ МВС України (висновок експерта № 50п від 07.03.2013 р.,);

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаної експертизи, в сумі 1271 (однієї тисячі двісті сімдесят однієї) гривні 40 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 , на користь держави.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Потерпілою ОСОБА_6 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, з урахуванням уточнених вимог представником потерпілої, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 25000 доларів США, за курсом НБУ на день ухвалення рішення, що еквівалентно 914215 гривень 00 копійок (25000* 36,5686 = 914215), та відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, а також 1000000 гривень моральної шкоди, спричиненої злочином.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вимоги позову визнала частково, а саме щодо стягнення матеріальної шкоди визнала повністю, а щодо моральної шкоди вимоги позову не визнала.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільний позов, суд приходить до висновку.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 в сумі 25000 доларів США, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню в цій частині.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Виходячи з доведеності вини відповідача в скоєнні кримінального правопорушення, суд враховує обставини за яких позивачу заподіяно шкоду, а саме в наслідок дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6 не придбала власного житла, та змушена до тепер винаймати житло, також враховуючи її душевні страждання та погіршення стану її здоров`я, та порушення через це звичного способу життя, втрату працездатності та необхідності докладання додаткових зусиль для організації життя та лікування, суд дійшов висновку, щодо доведеності заподіяння позивачу моральної шкоди.

Разом з цим, при визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із обвинуваченої у рахунок відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди, суд враховує майновий стан винної ОСОБА_3 , яка офіційно не працевлаштована та її вік та стан здоров`я.

Таким чином, сума моральної шкоди яку просить потерпіла стягнути з обвинуваченої, а саме 1000000 грн. на переконання суду стане надмірним тягарем для обвинуваченої, в розумінні практики Європейського суду, оскільки з урахуванням її майнового стану вона такої можливості не має, а проведення такого стягнення призведе до надмірного та істотного порушення її прав, гарантованих Загальною декларацією прав людини, унеможливить виконання обов`язку з оплати комунальних послуг, а також здійсненню необхідних витрат на медичні препарати, та витрат на елементарні побутові потреби та придбання продуктів харчування.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення із обвинуваченої (як цивільного відповідача) саме 100000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди можна визнати таким, що повною мірою відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченій, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченої - 05.07.2021 по день звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави 08.07.2021 року, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65 - 68, 72, 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 124, 128, 129, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 22 вересня 2022 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін її попереднього ув`язнення, з 05 липня 2021 року по 08 липня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави до набрання вироком суду законної сили залишити без змін, а після набрання вироком законної сили, скасувати.

Після скасування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 , повернути заставодавцю, грошові кошти в сумі 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, які внесені в якості застави за ОСОБА_3 .

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України, за проведення судової-почеркознавчої експертизи (висновок експерта № 50п від 07.03.2013 р.,), у сумі 1271 (однієї тисячі двісті сімдесят однієї) гривні 40 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди 25000 доларів США, за курсом НБУ на день ухвалення рішення, що еквівалентно 914215 гривень 00 копійок (25000*36,5686 = 914215), та моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в сумі 914215 (дев`ятсот чотирнадцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову, - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1