ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/579/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/246/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2022 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання прокурора Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено.

Змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на (60) шістдесят днів, тобто до 00 години 00 хвилин 08 жовтня 2022 року включно.

Визначено ОСОБА_7 розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 104000 (сто чотири тисячі) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, вирішено зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 : прибувати за першим викликом до слідчого прокурора та в суд; не відлучатися за межі свого місця проживання, що в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснено обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вказані вимоги мотивує тим, що суддею не були обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та належним чином не підтверджені доказами наявними у справі.

Звертає увагу, що твердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні є лише припущенням без належного обґрунтування.

Посилається на те, що під час перевірки працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_7 не був відсутній, а просто перебував в садку, куди поліцейські не заходили.

Крім того обвинувачений просив у сусіда грошей через скрутне матеріальне становище, оскільки через брак коштів не зміг прибути у судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, що підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано судом при розгляді клопотання.

Так, на розгляді Лановецького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчим суддею Кременецького районного суду від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та встановленням ряду обов`язків у відповідності ч.5 ст.194 КПК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично порушував умови застосованого щодо нього запобіжного заходу, зокрема неодноразово під час перевірки останній був відсутній за місцем свого проживання та не з`явився в суд за першим викликом, через що був доставлений працівниками поліції.

Відповідно до ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За приписами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як зазначено у п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності зміни раніше обраного запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.194 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, та наявність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілого та свідків.

Про існування вказаного ризику свідчать обставини цього кримінального правопорушення та поведінка обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово порушував умови запобіжного заходу, по місцю проживання був відсутній, а від односельчан на нього надходили скарги.

Така процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 стала підставою звернення прокурором до суду з клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином суд першої інстанції, враховуючи неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , відомостей про його особу, який неодружений, утриманців не має, не має міцних соціальних зв`язків, а також існування ризику того, що обвинувачений може й в подальшому переховуватися від суду, а раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід не забезпечив належного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дійшов правильних висновків про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд слушно зазначив про те, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на чому наполягає захисник, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти встановленому ризику.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбаченихст.177 КПК, а також про недоведеність існування підстав для обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, є безпідставними та не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді