Справа № 521/8660/22
Номер провадження:1-в/521/487/22
У Х В А Л А
20 липня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Одеська
виправна колонія (№ 14) ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі із застосуванням відеоконференції клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
До Малиновського районного суду міста Одеси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся адвокат ОСОБА_5 діючий в інтересах засудженого ОСОБА_6 .
Встановлені суддею обставини із посиланням на докази:
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, на протязі двох років не порушував дисципліну, а тому сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Початок строку: 24 серпня 2017 року, кінець строку: 28 квітня 2023 року.
Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Представник установи виконання покарань не заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , при цьому зазначив, що останній став на шлях виправлення.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що з матеріалів вбачається нестабільна поведінка засудженого ОСОБА_6 під час всього періоду відбування покарання та хоча у поведінці засудженого й існують позитивні зміни, наявні заохочення та погашені стягнення, однак це у повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою довів своє виправлення.
Мотиви, з яких суддя виходив при постановлені ухвали, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суддя:
Перевіривши клопотання захисника про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання, а також дані про особу засудженого, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув 2/3 строку покарання призначеного вироком суду. Разом з тим, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 , під час виконання покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому його необхідно залишити у місці позбавлення волі.
Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.
Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню зверненню з відповідним клопотанням, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Так, характеристика засудженого свідчить, про те, що ОСОБА_6 26 квітня 2019 року прибув до Одеської виправної колонії (№14), був розподілений до відділення СПС №1. За час відбування покарання характеризується негативно, має чотири заохочення, до дисциплінарної відповідальності притягувався сім разів, але визнаний таким що стягнень немає.
Зазначені у характеристиці позитивні якості засудженого не конфліктний, дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливе ставлення до майна установи характеризують його ставлення до оточуючих, не свідчать про наявність обставин, визначених положеннями ст. ст. 50, 81 КК України.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.
Суд вважає, що факт належної поведінки протягом останнього часу відбування покарання з урахуванням наданої суду характеристики з установи виконання покарань не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення.
Постановляючи ухвалу по суті поданого захисником клопотання, суд враховує також наступне.
Як вбачається з характеристики рішенням комісії державної установи «Одеська виправна колонія (№14) від 31 серпня 2021 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у застосуванні ст. 81 КК України.
Одночасно, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово був засуджений за тяжкі злочини проти власності і знову відбуває покарання за тяжкий аналогічний злочин, котрі характеризуються підвищеною суспільною небезпечністю.
Окрім цього необхідно врахувати те, що відповідно до довідки начальника установи та начальника відділу головного бухгалтера відділу ФЗ та БО станом на 05 липня 2022 року ОСОБА_6 не працевлаштований в ДУ «Одеська виправна колонія (№14) та заробітну плату не отримує.
Суд також враховує ту обставину, що засуджений схильний до самогубства та перебуває на профілактичному обліку установи.
Враховуючи необхідність всебічного та повного з`ясування обставин справи та доводів адвоката, судом ретельно перевірено характеризуючи дані про йогу особу під час відбування покарання, які свідчать, що останній в цілому характеризується посередньо, однак така обставина не є визначальною для вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, з огляду на зазначене вище.
На переконання суду, сумлінна поведінка і ставлення до праці, є обов`язком засудженого, і в даному конкретному випадку недостатнім підтвердженням можливості продовження процесу виправлення за умови застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539,376 КПК України, суд, -
Висновки суду:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Копію ухвали для вручення засудженому направити до ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)».
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1