Справа №№ 148/1286/21
В И Р О К
Іменем України

17 травня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчинаматеріали кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000385 від 13.11.2015 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одружений, не працює, не являється депутатом, раніше судимий;

- 04.12.2015 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.2 КК України до 3р. о/в, з встановленням іспитового строку на 1 рік,звільненого від покарання на підставі ухвали від 09.11.2018, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 будучи засудженим за вчинення злочину проти власності, 04.12.2015 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком до 2 років з встановленням іспитового строку на 1 рік, за що судимість в установленому законом порядку погашена, на шлях виправлення не став, та скоїв новий, умисний злочин за наступних обставин.

Так, 11 листопада 2015 року близько 22:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (вирок відносно якого набрав законної сили 09.12.2021) проходячи по вул. Мічуріна в смт. Тростянець домовились спільно вчинити крадіжку горіхів. Зайшовши на подвір`я приватного домогосподарства через не зачинену хвіртку, яке належить ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності господаря, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_10 умисно, повторно, таємно, з метою крадіжки чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, підійшли до приміщення літньої кухні. Після чого ОСОБА_10 витягнувши віконну раму проник в приміщення літньої кухні. У вказаному приміщенні виявив білий полімерний мішок який був заповнений не лущеними горіхами та викрав його. Після чого ОСОБА_10 передав мішок через вікно ОСОБА_8 , а сам залишився в приміщенні літньої кухні з метою крадіжки грошових коштів. В приміщенні літньої кухні на меблевій тумбочці під полімерною скатеркою ОСОБА_10 виявив грошові кошти в сумі 900 грн. що належать ОСОБА_11 , які також викрав, при цьому гроші залишив собі, а ОСОБА_8 нічого не повідомив. В цей час поки ОСОБА_10 , знаходився в приміщенні літньої кухні ОСОБА_8 виявив на території подвір`я за будинком розкладені горіхи які також є власністю ОСОБА_11 . Після чого, спільно із ОСОБА_10 позбирали горіхи зі столу у поліетиленову сумку, яку знайшли під столом. Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 спільно вчинили крадіжку не лущених горіхів загальною вагою 27 кг. вартістю 15 грн. за 1 кг. вартістю 400 грн.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , заволодівши викраденим, залишили місце події, а в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме викрадені горіхи здали невідомій особі в смт. Тростянець на міському ринку за ціною 15 грн. за 1 кг., а отримані гроші в сумі 400 грн. розділили навпіл. Таким чином заподіяли потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 400 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнав повністю і суду показав, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним повністю визнаються і не оспорюються. Вказана крадіжка була вчинена саме за таких обставин, як зазначено в обвинувальному акті. Завдану матеріальну шкоду ним частково відшкодовано. У вчиненому щиро кається просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб (за епізодом викрадення горіхів 11.11.2015), і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, ОСОБА_8 суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним злочину, обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння та заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд відносить щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння в розкритті злочину, часткове відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_8 в межах санкції визначеної ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь його вини, а також те, що обвинувачений запевнив суд, що став на шлях виправлення, на час вчинення вказаного злочину не був судимим, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, які в сукупності дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_8 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2, КК України.

В свою чергу призначене обвинуваченому покарання буде необхідними і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не має.

Питання речових доказів та процесуальних витрат судом вирішено відповідно до вироку від 13.07.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 75, 76, 185 ч.3 КК України, ст. ст. 369-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п.1, п.2 КК України на засудженого ОСОБА_8 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя