Справа № 527/2237/22
провадження № 1-кс/527/490/22
УХВАЛА
05 жовтня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000187 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
29 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000187 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що у провадженні сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000187 від 15.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом того, що 15.07.2022 до СПД №1 ВП №1 Кременчуцького РУП надійшла ухвала слідчого судді Глобинського районного суду щодо внесення відомостей у ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , щодо можливого самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером: :00:002:0230 Оболонської сільської ради Полтавської області.

Встановлено, що згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області № 1350-СГ від 26.02.2018 передано у комунальну власність Оболонської сільської ради (юридична адреса: 38230, вул. Позена, 1/2, с. Оболонь Кременчуцького району Полтавської області,) земельну ділянку кадастровий номер: :00:002:0230, площею 50 га, сільськогосподарського призначення для сінокосіння та випасання худоби, яка на даний час розташована за межами населеного пункту села Іванівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 308231625від 25.08.2022.

25.08.2022 під час огляду земельної ділянки к.н. :00:002:0230 площею 50 га, що розташована за межами населеного пункту села Іванівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області, було виявлено посіви на ній соняшнику орієнтовною площею 41 га.

25.08.2022 Оболонську сільську раду (юридична адреса: 38230, вул. Позена, 1/2, с. Оболонь Кременчуцького району Полтавської області,) визнано потерпілою по даному кримінальному провадженню.

Під час показів представника юридичної особи, яка є потерпілою, ОСОБА_6 , останній повідомив, що йому невідомо хто міг засіяти земельну ділянку к.н. :00:002:0230 площею 50 га.

Згідно листа Оболонської сільської ради № 611 від 31.08.2022 земельну ділянку к.н. :00:002:0230 площею 50 га для сінокосіння та випасання худоби, встановлено, що з 2018 року по теперішній час рішень на сесіях сільської ради щодо цієї земельної ділянки не приймались.

Діями невстановленої особи допущено порушення вимог статті 125 Земельного кодексу України та статті 37 Закону України «Про охорону земель».

Внаслідок допущених порушень під час використання даних земельних ділянок державі заподіяно збитки.
Наразі земельна ділянка к.н. :00:002:0230 площею 50 га, яка знаходиться за межами населеного пункту села Іванівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області із розміщеним на ній посівом соняшнику орієнтовною площею 41 га визнано речовим даказами у цьому кримінальному провадженні.

Згідно відкритих джерел у мережі Інтернет станом на даний час середня урожайність соняшнику становить 1,93 т/га (https://superagronom.com/news/15976-tempi-zbirannya-y-urojaynist-sonyashniku-v-sezoni-2022-vidstayut-vid-minulorichnih--analitiki).
Згідно відкритих джерел у мережі Інтернет станом на даний час середня вартість соняшнику за 1 тону становить 14364 грн/т (https://tripoli.land/ua/analytics/podsolnechnik).
Таким чином вартість урожаю орієнтовною площею 41 га сільськогосподарської культури соняшнику, який знаходиться на земельній ділянці з к.н. :00:002:0230 орієнтовно складає 1136623,32 грн.
Дізнавач зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що земельна ділянка к.н. :00:002:0230 площею 50 га, яка протизаконно використовується невстановленою особою є доказом вчинення кримінального правопорушення та зберегла на собі його сліди, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх передачі, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку із розміщеним на ній посівом соняшнику, які належить державі в особі Оболонської сільської ради (юридична адреса: 38230, вул. Позена, 1/2, с. Оболонь Кременчуцького району Полтавської області,ЄДРПОУ 22543563), розташована за межами населеного пункту села Іванівка, Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області, шляхом заборони власнику та іншим особам володіти, користуватися та розпоряджатися вказаними земельними ділянками та майном та вказав, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна та, як наслідок, невжиття заходів щодо збереження економічної вартості та корисних властивостей майна, запобігання можливості його знищення та неправомірного використання унеможливить досягнення завдань кримінального провадження. А тому, необхідно здійснити передачу майна до Національного агентства, яке було створене з відповідною метою та діяльність якого детально регламентована законодавством. Таким чином, зазначене в цьому клопотанні майно, яке визнано речовими доказами та яке підлягає арешту, потребує спеціальних заходів з управління ним, спрямованих на його збереження та запобігання неправомірному використанню тощо. Вирішення цих питань можливе лише з повноваженнями, наданими Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Основною метою заснування та діяльності Національного агентства є сприяння процесуальній діяльності слідчого, детектива, прокурора, слідчого судді, суду, спрямованій, зокрема, на забезпечення збереження речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 та дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримували, просили задовольнити із наведених у ньому підстав.
В судове засідання представник власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення дізнавача, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вище вказана земельна ділянка з посівами соняшнику на ній, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
Положеннями ч. 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження з передачею його в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
В той же час, дізнавачем та прокурором не доведено обставини, встановлені в абзаці першому цієї частини, які б були підставою для надання дозволу на реалізацію вищевказаних речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково .
Накласти арешт на земельну ділянку к.н. :00:002:0230 площею 50 га, що розташована за межами населеного пункту села Іванівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області із посівом на ній соняшнику орієнтовною площею 41 га, яка належать державі в особі Оболонської сільської ради (юридична адреса: 38230, вул. Позена, 1/2, с. Оболонь Кременчуцького району Полтавської області,) шляхом заборони власнику та іншим особам володіти, користуватися та розпоряджатися вказаною земельною ділянкою з посівом соняшнику на ній.

Передати в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів земельну ділянку к.н. :00:002:0230 площею 50 га, що розташована за межами населеного пункту села Іванівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району Полтавської області, на якій розміщений посів соняшнику орієнтовною площею 41 га.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1