ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19603/22

Провадження № 11-сс/4820/477/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002203 від 16 вересня 2022 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2022 року задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002203 від 16 вересня 2022 року до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хмельницький, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, приватного підприємця, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину, не має судимостей,

та застосовано відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 11 листопада 2022 року включно.

Дію ухвали постановлено рахувати по 11 листопада 2022 року включно.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2022 року та постановити нове рішення, яким змінити обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Уважав, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є незаконним та передчасним.

На думку сторони захисту, порушено фундаментальні принципи кримінального судочинства, верховенства права та права на справедливий суд.

Зокрема, посилався на те, що при вирішенні судом першої інстанції клопотань та заперечень сторін щодо запобіжного заходу сторона захисту не була почута і доводи її клопотання не здобули жодних відповідей суду.

Захисник стверджував, що у даному випадку докази, які вилучено під час особистого обшуку свідчили про особисте вживання наркотичних засобів підозрюваною ОСОБА_7 та відсутні були ознаки упакування, що б свідчило про те, що така речовина готувалась для збуту.

Окрім того, звертав увагу, що тримання під вартою у даному конкретному випадку є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів. Його суворість явно не відповідає характеру вчинених кримінальних правопорушень чи наявності дійсних реальних ризиків, які визначені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрювану ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_5 в заперечення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З наданих матеріалів провадження вбачається, 16 вересня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002203 зареєстровано кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.3 ст.307 КК України.

16 вересня 2022 року об 11 год 30 хв ОСОБА_7 затримано на підставі ст.208 КПК України.

17 вересня 2022 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме про те, що « ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст.ст.2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці умисно, незаконно шляхом отримання замовлення, яке попередньо здійснила через невстановлену в ході досудового розслідування групу в мобільному застосунку «Telegram» придбала упакування, у якому знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою - 312,1965 г, обіг якої заборонено, яка відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01 серпня 2000 року, відноситься до особливо великих розмірів, чим умисно незаконно придбала та зберігала з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину до моменту вилучення працівниками поліції, а саме до 11 год 30 хв 16 вересня 2022 року, прийнявши рішення про їх збут шляхом розкладання «закладок», яке полягало у тому, що остання мала намір ховати згортки із вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною під різними предметами на місцевості, після чого за допомогою мобільного телефону марки «Apple» моделі «IPhone XR» та мобільного телефону марки «Apple» моделі «13 PRO МАХ», який перебував у її власності, фіксувати місцезнаходження вказаної речовини та зберігала фотознімки для подальшого пересилання за допомогою мобільного застосунку невстановленим в ході досудового розслідування особам, з метою подальшого незаконного збуту».

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із положеннями ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КПК України.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального правопорушення дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 років до 12 років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взято до уваги ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, стороною обвинувачення встановлено та доведено у судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Також встановлено та доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може негативно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, оскільки підозрюваній відомо дані вказаних осіб.

Сторона обвинувачення обґрунтовано посилалась на те, що даний ризик є суттєвим, бо зміна показань свідків під час досудового розслідування та судового розгляду може вплинути на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті у суді.

Також, в ході досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, може вчинити ряд інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України ОСОБА_7 вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зроблено посилання на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі «Летельє проти Франції» зазначалось, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім цього, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення надано зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме це: відомості з рапорту про виявлене кримінальне правопорушення від 16 вересня 2022 року; протокол затримання ОСОБА_7 від 16 вересня 2022 року; висновок експерта № СЕ-19/123-22/8286-НЗПРАП від 17 вересня 2022 року; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_10 від 16 вересня 2022 року; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_11 від 16 вересня 2022 року; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_12 від 16 вересня 2022 року; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_13 від 16 вересня 2022 року; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_14 від 16 вересня 2022 року; протоколом огляду місця події від 16 вересня 2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Докази наявні в матеріалах провадження є вагомими та такими, що об`єктивно пов`язують підозрювану ОСОБА_7 з інкримінованим їй кримінальним правопорушенням.

При обранні виду запобіжного заходу колегією суддів та слідчим суддею місцевого суду ураховано особу підозрюваної ОСОБА_7 та те, що остання розлучена, не має судимостей, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких наразі є доведеним стороною обвинувачення.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність в даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатніх підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинити підозрюваною певних дій, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, про не можливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Особисте зобов`язання наразі не підлягає застосуванню з огляду на тяжкість вчиненого підозрюваною кримінального правопорушення та наявністю реальних сумнівів того, що остання виконуватиме покладені на неї обов`язки, оскільки може продовжити вчиняти інкриміноване правопорушення або інші нові правопорушення.

Особиста порука наразі не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань, від осіб, яких можна вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків до суду не надходило.

Серед цього, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не нівелює наявність вказаних ризиків, оскільки підозрювана ОСОБА_7 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, що викликає сумніви в можливості виконанні нею процесуальних обов`язків та належної процесуальної поведінки.

При цьому звернуто увагу на поведінку підозрюваної, яка перед складанням протоколу про затримання намагалась знищити близько 3 упакувань, обмотаних ізольованою стрічкою чорного кольору. Так, вказана обставина підтверджується поясненнями слідчої та протоколом огляду місця події від 16 вересня 2022 року (приміщення туалету праворуч від кафетерію Veranda від 16 вересня 2022 року).

Колегія суддів зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому слідству, судовому розгляду, продовжить вчиняти кримінальні правопорушення або ж створить загрозу суспільству.

Саме своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні з метою збуту та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, у особливо великих розмірах, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом і метою збуту.

Об`єктом злочину є правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Так, застосовуючи запобіжний захід необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено державою з огляду на суспільний інтерес.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що підозрюваний або обвинувачений вчинить дії, які будуть перешкоджати досудовому слідству, судовому провадженню або створять певну загрозу суспільству.

При визначенні та дослідженні ризиків, закон не вимагає неспростовних доказів того, що особа одночасно, поза всяким сумнівом, вчинить відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість і необхідність їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у майбутньому.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість підозрюваної ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність її ізоляції від суспільства.

Колегія суддів зазначає, що застосування менш суворих запобіжних заходів є неможливим та не забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_7 обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог чинного та міжнародного законодавства.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку колегії суддів апеляційного суду, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та, належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 .

Застосований до підозрюваного запобіжний захід буде відповідати тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, у вчиненні якого остання підозрюється.
Колегія суддів уважає, що слідчий суддя місцевого суду належним чином врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваної, її сімейний стан, місце проживання, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та прийняв рішення про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Колегією суддів апеляційного суду на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність її соціальних зв`язків.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду наразі повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги сторони захисту, які визнаються не належними та не беруться до уваги.

Обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики існують та вони виправдовують застосування вказаного запобіжного заходу.

Ті обставини, на які посилається сторона захисту, враховані, однак не можуть бути підставами для зміни застосованого запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів не убачає підстави для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2022 року щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3