Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 372/160/17
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

04 травня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - суддя ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи, у відкритому судовому засіданні, в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001184 внесеному до ЄРДР 25 серпня 2016 року відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд сторін кримінального провадження поставлене питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії попередньої ухвали закінчувався 08 травня 2022 року.

Суд розглянув його без участі обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку із обставинами військового часу, які виникли внаслідок агресії російської федерації проти України, через які, з незалежних від суду причин, забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_5 , який утримується в умовах державної установи «Київський слідчий ізолятор», у судовому засіданні, безпосередньо чи в режимі відеоконференції не вдалося.

Вказане узгоджується із роз`ясненнями Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22, згідно із п. 7 яких, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

В судовому засіданні, суд заслухав позиції прокурора та захисника.

Прокурор вважав за доцільне продовжувати тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, яким запобігти більш м`якими запобіжними заходами, не є можливим.

Захисник покладався на розсуд суду.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2022 року, тримання під вартою обвинуваченого продовжено, ще на шістдесят днів, тобто до 08 травня 2022 року.

До завершення строку її дії, закінчити судовий розгляд завершити неможливо, оскільки не досліджені усі докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії підготовчого провадження, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення.

Його обґрунтованість вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає їх доведеними.

Судом установлено, що ОСОБА_5 непрацюючий, неодружений, не має утриманців або інших міцних соціальних зв`язків, за вчинення злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене покарання у виді позбавлення волі та довічне позбавлення волі.

Вказане, разом з обставинами його затримання на кордоні з Російською Федерацією, свідчить, що ОСОБА_5 може вчиняти спроби переховуватися від суду, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які пов`язані з насильством, психологічним впливом, обізнаний про місце проживання свідків та потерпілих, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на них, з метою зміни показів.

Судом установлено, що ОСОБА_5 до затримання не працював, офіційних джерел доходів не має, вчиняв злочини проти власності.

Вказані обставини в сукупності свідчать, що ОСОБА_5 не має джерел до існування, що, з огляду на його судимості, може спонукати його до вчинення нових злочинів п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені дані про особу ОСОБА_5 свідчать, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, установленим судом ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе, оскільки зі спливом часу їх актуальність не втрачена, з огляду на характер обставин, на підставі яких вони з`ясовані, відсутність доходу, наявність судимостей, обізнаність про місце проживання свідків та потерпілих тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Отже, керуючись ст. 177-178, 199, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 02 липня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, прокурором, обвинуваченим, захисником, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала виконується негайно, після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 06 травня 2022 року о 8:25 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду Олена ГАВЕНКО
Київської області

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_8