ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/923/22
Провадження № 1-кп/210/375/22

"05" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 жовтня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000082 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Володимирівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня, не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судима, а саме:

- 09.06.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 14.09.2017 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 , ч.2 ст. 389, ч.1 ст.70, ст. 79 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст.79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком до досягнення дитиною 17-ти річного віку;
- 24.01.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.06.2017 та за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2017 року, до відбуття 3 роки 4 місяці позбавлення волі;
- 04.04.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України поглинуто покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2018 року, до відбуття 3 роки 4 місяці позбавлення волі;
- 25.07.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарань до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком від 04.04.2018 року та покарання за вироком від 18.04.2018 року, до відбуття 3 роки 4 місяці 10 діб позбавлення волі;
- 18.04.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2018 року, менш суворим за даним вироком, до відбуття 3 роки 4 місяці позбавлення волі;
- 01.08.2018 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2018 року, призначено покарання 3 роки 5 місяців позбавлення волі, звільнена з ДУ Качанівська виправна колонія (№54) 18.12.2020 року по відбуттю строку покарання;
- 27.08.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на два роки;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочини за наступних обставин.

Так, 20.09.2021 року між 11.00-12.00 годинами ОСОБА_4 попередньо домовившись про зустріч зі ОСОБА_7 зустрілась з останнім біля закусочної «Сквозняк» по вул. П. Глазового, 16А у м. Кривому Розі.
В приміщенні закусочної за вищевказаною адресою ОСОБА_7 придбавши напої та їжу розплатився своєю кредитною карткою «Приват Банк», після чого поклав свою кредитну картку під чохол свого мобільного телефона, а телефон до сумки-почтальонки. В цей час, ОСОБА_4 стояла поруч та спостерігала за тим куди останній поклав свою кредитку та телефон. Присівши разом за столик поїсти, у приміщенні закусочної, ОСОБА_7 на декілька хвилин відлучився до вбиральні розташованої в сусідній кімнаті приміщення закусочної, залишивши свою сумку-почтальонку на сидінні стільця біля столика в приміщенні закусочної, в якій знаходився його мобільний телефон OPPO A5S та кредитна картка «Приват Банк» НОМЕР_1 . В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону та кредитної картки «Приват Банк» яка знаходилась під чохлом даного телефону. Скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізувала раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись що за її діями ніхто не спостерігає, проникла до сумки-почтальонки що належить потерпілому ОСОБА_7 та заволоділа його мобільним телефоном OPPO A5S, під чохлом якого знаходилась кредитна картка «Приват Банк» НОМЕР_1 . Вартість мобільного телефону відповідно до висновку експерта №4498 від 12.11.2021 складає 1828, 56 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , вчинила усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим, реалізувала свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникла, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 за вищевказаних обставин в момент таємного викрадення майна ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій викрала кредитну банківську картку «Приват Банк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) видану на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 200 КК України є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобами доступу до банківського кредитного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_7 , з метою подальшого зняття грошових коштів з рахунку даної банківської картки.
Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, попередньо заволодівши у злочинний спосіб кредитною карткою потерпілого, 20.09.2021 року в проміжок часу з 14.03 по 14.05 год., перебуваючи біля банкомату «Приват Банк» за адресою: м. Кривий Ріг, пр-т. Гагаріна, 4А, шляхом проведення трьох транзакцій зняла грошові кошти з кредитної картки «Приват Банк» НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) що належить ОСОБА_7 на загальну суму 12 000.00 гривень, що разом з процентами за зняття готівки з кредитних коштів становить 12 480.00 гривень. Вчинивши усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, реалізувавши свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з місця скоєння нею кримінального правопорушення зникла, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно; ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачена свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, у вчиненому розкаялася та пояснила суду, що 20 вересня 2021 року зранку зустрілася з потерпілим за магазином "Варус", зайшли в кафе він залишив їй свою сумку, вона її взяла та забрала з неї карточку та телефон, телефон віддала знайомому, були потрібні гроші, з картки зняла гроші.
ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснила, що дійсно вчинила вказані вище злочини за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачена та її захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.
Потерпілим ОСОБА_7 надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяв та клопотань не має, при визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за за частиною 1 статті 357 КК України, викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів; за частиною 2 статті 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Згідно з частинами 2, 4 статті 12 КК України вчинені ОСОБА_4 злочини за частиною 1 статті 357 КК України є проступком, за частиною 2 статті 185 КК України є нетяжким злочином.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїла проступок та нетяжкий злочин; офіційно не працює, раніше судима за злочини проти власності; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває; в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується посередньо, завдана майнова шкода не відшкодована.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Ураховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої, обставини, за яких були вчинені кримінальні правопорушення, тяжкість їх наслідків, їхню суспільну небезпеку, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих вину обставин, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд також приймає до уваги досудову доповідь, згідно з якою виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 основного покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, встановленої за більш тяжкий злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 не можливе без ізоляції.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також те, що обвинувачена вчинила корисливі злочини проти власності, при цьому будучи раніше судима за злочини проти власності, що вказує на те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства. У зв`язку з чим необхідно призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій обвинувачення, з урахуванням статті 65 КК України та особи обвинуваченої.
Крім того, покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів.
Також, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням наступного.
Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Таким чином вирішальне значення має дата постановлення попереднього вироку, а не набрання ним законної сили.
Відповідно до частин 4, 5 статті 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 засуджена вироком від 27.08.2021 року Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.
Отже, на момент вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_4 перебувала на іспитовому строці за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2021 року. Інкриміновані діяння вчинені після постановлення вироку від 27.08.2021 року, а саме: 20.09.2021 року.

Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Отже, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд вважає, необхідним застосувати ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Саксаганськогорайонного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2021 року, призначивши остаточно покарання за сукупністю вироків.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання обвинуваченій з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - з 17 лютого 2022 року.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначити покарання за сукупністю вироків приєднавши частково до покарання, призначеного цим вироком, невідбуте покарання за вироком Саксаганськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відраховувати з моменту її затримання, а саме з 17 лютого 2022 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази:
- сумку почтальонку, яка згідно розписки від 03.11.2021 року передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у володінні останнього за належністю;
- оптичний носій у вигляді пластикового диска CD-R RiDATA 52 x 700 Mb з отвором в центрі, на якому міститься інформація отримана під час здійснення тимчасового доступу до речей та документів АТ КБ «ПриватБанк», який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000082 від 29.10.2021 року;
- оптичний носій у вигляді пластикового диска CD-R TITANUM 700 Mb з отвором в центрі, на якому міститься інформація у вигляді відео файлу «66_0218-0618юtva» з камери зовнішнього відео спостереження будівлі ТК «Плаза-2», розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 4А, який надано керуючою ТОВ «Ей.БІ.Просперіті.» ОСОБА_8 на запит слідчого, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000082 від 29.10.2021 року.
Матеріали кримінального провадження, внесеного 29.10.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000082 - залишити у справі № 210/923/22 (провадження № 1-кп/210/375/22).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1