КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Троїцьке Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має доньку 2016 року народження, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 294 КК України.

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000027 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 294 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.09.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Згідно ухвали, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу. Захисником не спростовано існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, вказаних слідчим у клопотанні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій проситьскасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку захисника, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування підозри, а єдиний наданий доказ, протокол за результатами НСРД, навпаки спростовує твердження щодо наявності в діях ОСОБА_6 ознак складу злочину.

Захисник вказує, що слідчим у клопотанні лише формально перелічені ризики, вказані у ст. 177 КПК України., але не наведено жодних фактичних обставин, які б підтверджували їх наявність у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, на думку захисника, стороною обвинувачення в клопотанніне обгрунтовано які саме обставини свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а слідчим суддею не надано належної оцінки вказаним доводам сторони захисту.
Захисник зазначає, що слідчим суддею не було враховано даних щодо особи ОСОБА_6 , міцності його соціальних зв`язків, зокрема те, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер СБУ, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований на території АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій (посвідчення вилучено під час обшуку 30.01.2022 року), має відзнаки та нагороди, зокрема нагороджений орденом «ЗА ЗАСЛУГИ» ІІІ ступеня Президентом України, має проблеми зі здоров`ям.

Також захисник звертає увагу, що поза увагою слідчого судді залишились і доводи сторони захисту щодо не визначення розміру застави, а слідчим суддею безпідставно застосовано положення п.2 ч.4 ст. 183 КПК України щодо не визначення розміру застави, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити і скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 10.01.2022 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 294 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

30.01.2022 р. о 18:50 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

31.01.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 294 КК України.

01.02.2022 р. слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30.03.2022 включно.

29.03.2022 р. постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 продовжено строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 01.02.2022 у справі № 757/5257/22-к про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на один місяць, тобто до 28.04.2022, включно.

25.04.2022 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 10.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 294 КК України до восьми місяців, а саме до 30.09.2022.

27.04.2022 р. та 22.06.2022 р. слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 15.08.2022 р., включно.

У подальшому, 09.08.2022 р. старший слідчий в особливо важливих справах Головного управління Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_8 звернувся із клопотанням до слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 50 діб, в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року вказане вище клопотання слідчого було задоволене та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.09.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих органами досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 294 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вказаного вище кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження до нього строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 зач.2 ст. 15, ч.1 ст. 294 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
З урахуванням зазначеного, посилання захисника в частині необґрунтованості підозри є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер та ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Слідчий суддя зазначив, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя прийняв до уваги той факт, що наразі у зв`язку із проведенням на території України військових дій країною агресором, частина території держави є тимчасово окупованою, що додатково може надати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка не підконтрольна органам державної влади.
Ризики, що передбачені п.п. 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовуються тим що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення даного злочину у тому числі і організаторів, замовників. Також на даний час не встановлено місць перебування інших речей та документів, які можуть бути визнані речовими доказами, а тому для уникнення покарання за скоєння злочину підозрюваний може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином виражений у тому, що підозрюваний може створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.
Ризик незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, виражений у тому, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників може вчинити дії, які направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.
В сукупності із зазначеним слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 правопорушення, його характер та обставини, відомості про особу підозрюваного.
На підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Доводи апелянта щодо неврахування слідчим суддею можливості застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки наявність підстав для застосування іншого запобіжного заходу розглядалась під час розгляду клопотання слідчого і прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.
З огляду на ступень суспільної небезпеки, та те, що на даний час дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 294 КК України, тобто як злочин, який з огляду на фактичні обставини, викладені у підозрі, передбачав застосування насильства чи погрози його застосування до працівників поліції, то відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не застосував до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, з чим погоджується і колегія суддів.
З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , конкретних обставин кримінального провадження, продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 30.09.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам, є обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні клопотання, як на тому наполягає сторона захисту, чи про застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою не спростовують.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000027 від 10.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 294 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.09.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3259/2022
Єдиний унікальний 757/20033/22-к
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1