Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/237/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу прокурора Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2022, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Марганець, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , не працюючий, раніше не судимий ,
підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України
застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 25 липня 2022 року (включно), в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні СВ відділення поліції № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 02.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2022 клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано відносно відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заборонено ОСОБА_7 , залишати місце проживання, що за адресою в АДРЕСА_2 .
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що підозра ОСОБА_7 за ч.ч.1, 2 ст.307 КК України є обґрунтованою.
ОСОБА_7 має похилий вік, постійне місце роботи та раніше не судимий та міцних соціальних зв`язків не встановлено. Також слідчому судді не доведено, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення. Водночас врахувавши похилий вік підозрюваного та його фізичний стан, суд вбачає певні незначні можливі ризики незаконно впливати на свідків та можливість переховування, однак таким ризикам може запобігти запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати своє житло.
В апеляційній скарзі прокурор Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 за ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні умисних тяжких злочинів, що посягають на суспільні інтереси проти здоров`я населення та порушення обігу наркотичних засобів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Підозрюваний постійної роботи та інших вагомих соціальних й особистісних чинників стримуючого характеру у нього немає, що свідчить про існування ризиків продовження ним злочинної діяльності та ухилення від слідчого, прокурора та суду й від виконання інших процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, які підтверджують його вину у вчиненні згаданих злочинів, оскільки останній особисто знайомий зі свідками. Тому вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб з метою зміни чи відмови від надання раніше показань, чи продовжити вчинення даного кримінального правопорушення враховуючи кількість вчинених епізодів, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду.
Вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 є невиправданим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлено, що ОСОБА_7 24.05.2022 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.
Дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає.
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме впливати на свідків та можливість переховування від слідчого та суду.
Не доведено можливість знищення, схову або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_7 має похилий вік, постійне місце роботи, раніше не судимий.
Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
На даний час жодного порушення підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.
Від сторін кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_7 .
Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підтвердження впливу на свідків немає.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2022, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2