Справа №705/1429/22
1-в/705/136/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він був засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з моменту його затримання, а саме з 27.11.2017 року і на цей час від відбув 2/3 строку покарання, а саме 4 роки 4 місяці та сплатив усі витрати, покладені на нього вироком суду.
У зв`язку з цим, просить суд його клопотання задовольнити, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, для надання йому можливості стати на захист країни та вступити до лав територіальної оборони його міста.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав своє клопотання, пояснив, що відбуває покарання у СВК № 92 за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області і на момент звернення до суду відбув 2/3 призначеного судом покарання. Вважає, що став на шлях виправлення, заборгованості за вироком суду не має, розкаюється у вчиненому, у зв`язку із введеним в Україні військовим станом має бажання стати на захист країни чи міста у якому проживав до арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки вважає, що своє виправлення та перевиховання останнім не доведено, за час відбування покарання характеризується негативно, має 10 стягнень і лише 2 заохочення, рішенням комісії йому було відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки за місцем відбування покарання він характеризується негативно, має значно більше стягнень ніж заохочень, на шлях виправлення не став, комісією адміністрації ДУ СВК № 92 було прийнято рішення про відмову щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання умовно-достроково. У зв`язку із зазначеним не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого.
Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, засудженого та представника установи, вивчивши письмові матеріали подання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, на цей час відбуває покарання у ДУ СВК № 92 за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.04.2018 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна. Початок строку: 27.11.2017 року, кінець строку: 27.05.2024 року.
Відповідно до характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби № 4, погодженої заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи, засуджений ОСОБА_5 за час перебування в місцях позбавлення волі під час перебування в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо, до праці не залучався, режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.
З 26.04.2019 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За період відбування покарання характеризується негативно. Не завжди дотримується режиму відбування покарання та розпорядку дня. На виробництві установи не працевлаштований. Режим відбування покарання порушив 10 разів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у визначеному законом порядку. Виконував обов`язки днювального відділення СПС № 4, за що має 2 заохочення правами начальника установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи та не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, не виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок.
Щодо передбачених законом заохочувальних норм звертався з приводу: переводу до дільниці соціальної реабілітації, заміни покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення, у вказаному йому було відмовлено.
Комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Враховуючи викладене, а також те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, за час відбування покарання характеризується негативно, не був працевлаштований, своєю поведінкою в сукупності за весь час відбування покарання не довів своє виправлення, тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1