Справа №463/4383/22
Провадження №1-кп/463/446/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003790 від 06.12.2013, -

встановив:

20 червня 2022 до Личаківського районного суду м.Львова надійшло клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003790 від 06.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 01.07.1998 по АДРЕСА_1 виявлено труп невідомого чоловіка з тілесними ушкодженнями, які відносяться до тяжких за ознакою небезпеки в момент заподіяння. За вказаним фактом постановою слідчого порушено кримінальну справу №182-0255.

Проведеними слідчими діями встановлено, що померлим виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у АДРЕСА_2 .

У зазначеній кримінальній справі 01.07.1998 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено труп невстановленого на той час чоловіка з ознаками гниття таблокнот червоного кольору.

Крім цього, в якості свідків допитано осіб, які проживали по сусідству з місцем події ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не змогли нічого повідомити про обставини вчинення злочину, оскільки не були очевидцями події, однак зазначили, що померлий постійно зловживав спиртними напоями і за місцем його проживання часто бували його знайомі, які випивали разом з ним.

Також, по справі в процесуальному статусі свідків були допитані родичі померлого: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , однак, вказані свідки не проживали разом з померлим і не знають нічого про обставини смерті ОСОБА_4 . Востаннє його син бачив його 26-27 червня 1998 року в стані алкогольного сп`яніння і більше до померлого не приходив.

Окрім того, в якості свідків допитувались друзі ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що зі слів їх спільної знайомої, ОСОБА_4 перед смертю побив невідомий чоловік віком 25-28 років. Інших обставин події свідки не повідомили.

На підставі доручення слідчого відпрацьовувались особи, раніше судимі на аналогічні злочини, разом з тим, встановити осіб, причетних до вчинення злочину не вдалось.

Крім цього, в процесуальному статусі свідка допитувалась ОСОБА_12 сусідка ОСОБА_4 , яка повідомила, що приблизно 26-27 червня її знайомий ОСОБА_13 , перебуваючи в неї вдома повідомив, що коли він чекав її в ОСОБА_4 , в нього зникло 20 доларів США. Після цього він пішов в сусідню квартиру до ОСОБА_4 і між ними виникла суперечка з приводу вказаних грошових коштів, в ході якої ОСОБА_13 завдав ОСОБА_4 один удар кулаком в обличчя, після чого вони з ОСОБА_12 залишили його помешкання.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що в наприкінці червня 1998 року він дав ОСОБА_4 20 гривень для купівлі спиртних напоїв, однак горілка коштувала дешевше, ніж ОСОБА_14 дав йому, а ОСОБА_4 не повернув свідку решти. В подальшому свідок спільно з ОСОБА_12 приходив до ОСОБА_4 щоб отримати решту від купівлі горілки, однак ОСОБА_4 грошей свідку не повернув. Свідок наніс ОСОБА_4 два удари в обличчя, від яких він впав та два удари ногою в область живота. Після цього ОСОБА_4 піднявся та ліг на ліжко. Наступного дня ОСОБА_14 приходив поцікавитись здоров`ям ОСОБА_4 , однак його співмешканка повідомила, що той спить. Через декілька днів свідок дізнався, що ОСОБА_4 помер.

Окрім цього, у ході досудового розслідування інших свідків, очевидців вказаного кримінального правопорушення не встановлено, будь-яких інших доказів вчинення вказаного кримінального правопорушення не здобуто.

Згідно висновку експерта №545/98 від 02.07.1998року, на трупові виявлено пошкодження у вигляді розриву лівої нирки з крововиливом в оточуючу жирову клітковину, перелом 6-го, 10-го, 11-го, 12-го ребер і поперечних відростків поперекових хребців зліва по трьох анатомічних лініях, прижиттєвість яких визначити неможливо, у зв`язку з чим категорично висловитись про причину смерті неможливо, однак не виключено, що смерть особи могла настати внаслідок отриманої травми, яка утворилась від дії тупого предмету і в живих осіб відноситься до тяжких тілесних пошкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент утворення, через можливість виникнення шоку. Також, в крові померлого виявлено етиловий алкоголь в кількості 0,7 проміле. Згідно акту судово-гістологічного дослідження №1214/98, провести дослідження органів і тканин не вбачається можливим через їх гниття.

21.01.2000 року було проведено відтворення обстановки і обставин події, в ході чого ОСОБА_14 продемонстрував як наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 і з урахуванням зазначеного відстворення слідчим призначено комісійну судово-медичну експертизу. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №20/2000к від 10.03.2000 року, у зв`язку із вираженим гниттям трупа безпосередня причина смерті ОСОБА_4 не встановлена, тому неможливо висловитись про зв`язок тілесних ушкоджень зі смертю.

В ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України, не встановлено.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно з ст.12 КК України, тяжким злочином, є злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 10 років.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Разом з тим, відповідно до ч.2, 3 ст. 49 КК України, особа, яка ухиляється від досудового розслідування і суду, у будь-якому випадку звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину будь-якої тяжкості пройшло не менше п`ятнадцяти років і ця давність не була перервана вчиненням нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003790 від 06.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав, викладених в ньому.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали долучені до клопотання, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити з наступних підстав.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до абз.4 ч.4 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України відноситься до тяжких злочинів та не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, з моменту вчинення правопорушення минуло понад 24 (двадцять чотир) роки та жодній особі не пред`явлено обвинувачення на момент закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 314 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003790 від 06.12.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1