Справа № 216/5889/17
Провадження № 1-кп/216/70/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000211 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, колишнього начальника відділу превенції Криворізького відділу поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, в званні «підполковник поліції», одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що з 9 грудня 2016 року по 11 жовтня 2017 року він працював на посаді начальника сектору превенції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області у званні підполковник поліції, та був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до ст.ст. 24, 68 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст.ст. 2, 23, 59 Закону України «Про національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сфері протидії злочинності; служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень; одним з основних повноважень поліції є вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Відповідно до функціональних обов`язків начальник відділу превенції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_3 відповідає за стан службової дисципліни у секторі превенції. Здійснює керівництво за діяльністю патрульної поліції та підпорядкованих підрозділів, розподіляє обов`язки між особовим складом, визначає планові та поточні завдання, контролює їх виконання; забезпечує дотримання працівниками сектору правил внутрішнього розпорядку, законності, прав та свобод людини та громадянина, режиму таємності; організовує та проводить роботу стосовно виявлення правопорушень у державному та недержавному секторах економіки; організовує взаємодію сектору з іншими галузевими службами та підрозділами Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області; здійснює перевірку діяльності органів, підрозділів, установ різних відомств, пов`язаної із забезпечення законності та правопорядку на території обслуговування.
Однак, всупереч наведених вимог начальник відділу превенції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_3 , на початку липня 2017 року з метою незаконного збагачення став на шлях отримання неправомірної вимоги за наступних обставин:
Так, на початку липня 2017 року, більш точну дату слідством не встановлено, ОСОБА_3 під час розмови із громадянином ОСОБА_7 , який здійснює торгівлю з рук продовольчими товарами раками в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пообіцяв останньому у разі надання йому, тобто ОСОБА_3 , неправомірної вимоги у сумі 1500 гривень із кожного торгового місця, але не менше 5 000 гривень щомісячно, здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме працівниками Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про не притягнення громадянина ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення торгівлю з рук у невстановлених місцях, а також не створення, працівниками Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області,перешкод у діяльності останнього.
4 серпня 2017 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті № 427 Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, 71, діючи умисно, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 3 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто працівниками Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про не притягнення громадянина ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення - торгівлю з рук у невстановлених місцях та не створення перешкод у діяльності останнього.
У подальшому, 11 вересня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті № 427 Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, 71, діючи умисно, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 3 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто працівниками Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про не притягнення громадянина ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення - торгівлю з рук у невстановлених місцях та не створення перешкод у діяльності останнього.
Окрім того, 13 вересня 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в службовому кабінеті № 427 Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, 71, діючи умисно, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 2 000 гривень, а ОСОБА_3 , діючи умисно, одержав неправомірну вигоду у сумі 2 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, тобто працівниками Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про не притягнення громадянина ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення - торгівлю з рук у невстановлених місцях та не створення перешкод у діяльності останнього.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,- обіцянка здійснити вплив за надання неправомірної вигоди для себе на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у скоєні кримінального правопорушення не визнав та показав, що протягом 2016-2017 років здійснювалась реорганізація структурних підрозділів Національної поліції України. Саме на березень 2017 року Криворізьке Міське управління було реформовано на Криворізький відділ поліції, який став всього лише одним із дев`яти відділів у місті, і обслуговував Центрально-Міський та Криворізький - сільський райони міста. На травень місяць цього ж року він займав посаду начальника сектору Криворізького відділу поліції, який займався організацією охорони публічної безпеки на території зазначених районів міста.

Співробітники поліції інших відділів поліції міста, співробітники Управління патрульної поліції міста Кривий Ріг перебували у безпосередньому підпорядкуванні начальників секторів превенції своїх підрозділів, та відповідно до п.2, п.3, ст. 3 Закону України від 22.02.2006 № 3460-5 «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими. Найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником.Таким чином можливості застосування ним впливу чи іншого втручання на виконання функціональних обов`язків співробітниками поліції секторів превенції інших відділів поліції міста у нього не було, також він не мав можливості давати вказівку складати чи не складати адміністративний протокол за ст. 160 КУпАП, тим більше що розгляд протоколів за вказаною статтею проводять та приймають відповідні рішення районні суди міста Кривого Рогу.

На початку червня місяця 2017 року до нього зателефонував слідчий прокуратури міста Кривого Рогу ОСОБА_8 , якого він знав і раніше, з проханням зустрітися з його знайомим підприємцем і вислухати його, на що ОСОБА_3 дав згоду.

На початку липня місяця 2017 року на його мобільний телефон зателефонував не відомий номер, і якийсь чоловік представився ОСОБА_9 повідомив що він від ОСОБА_8 , та попросив зустрітися з ним. ОСОБА_3 сказав, що може приїхати до його службового кабінету за адресом АДРЕСА_3 , що він і зробив. Знову представився ОСОБА_9 , розповів що займається підприємницькою діяльністю з продажу раків, і з його думки йому можуть погрожувати якісь невідомі конкуренти фізичною розправою, але таких випадків ще не було. Під час розмови ОСОБА_3 чомусь був впевнений що його діяльність офіційно зареєстрована, тому що раки це специфічна продукція харчування і вимагає тільки встановлених правил продажу, тим паче літом коли жарко. Також під час бесіди навіть не йшла мова де знаходяться місця продажу, лише він пообіцяв ОСОБА_9 що у разі погроз йому фізичної розправи він повинен набрати 102 і може зателефонувати йому, і він спробує посприяти щоб черговий наряд поліції невідкладно приїхав на виклик, або направить ОСОБА_9 до співробітників карного розшуку якщо таке станеться. На цьому їх перша зустріч і закінчилась.

Наступного разу ОСОБА_9 зателефонував йому 04.08.2017 року, знову попросив зустрічі, він відмовився, так як знаходився у себе вдома на вихідному, але останній сказав що це терміново і він назвав адресу АДРЕСА_4 . Коли ОСОБА_3 вийшов до під`їзду ОСОБА_9 без будь яких пояснень почав протягувати йому якісь гроші у невідомій сумі, на що він відмахнувся, сказав щоб він не видумував нічого, йому немає за що давати ніякі кошти. Останній заховав свої гроші до кишені і почав нести якусь нісенітницю про рибу та раки, без будь якої конкретики. Після цього ОСОБА_3 запитав чи зможе він допомогти йому та за його грошові кошти купити 5-6 кілограмів свіжих раків, копченої риби та свіжої риби для святкування його дня народження 14-го серпня у кафе Автограф. Останній сказав що зможе без проблем. Безверхий виніс йому свої 6000 гривень, дав ОСОБА_9 і попросив його надати названу продукцію 14-го числа до кафе, щоб була свіжою і він не потравив своїх гостей, решту якщо залишиться поверне з товаром.

14-го серпня водій сектору превенції ОСОБА_10 на власному авто ОСОБА_3 допомагав доставити спиртні напої та воду з фруктами до кафе, також ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_9 , спитав чи у нього все виходить і попередив що водій ОСОБА_11 зустріне його біля входу в кафе. Близько 13-ї години цього ж дня йому набрав водій і розповів що він зустрівся з ОСОБА_9 , оглянув продукти і виявив що раки живі та свіжі а риба з сумнівними та неприємними запахом та виглядом. ОСОБА_3 набрав ОСОБА_9 , він почав вибачатися і вони домовилися що за раки з ним розрахується (1000 грн) а за рибу він поверне ОСОБА_3 гроші, але при цьому він попросив про те що поверне гроші пізніше тому що розтратив їх на свої потреби. Після чого він зателефонував ОСОБА_3 лише 11.09.2017 року і сказав що приїде до нього на роботу повернути борг.

11.09.2017 року ОСОБА_9 приїхав до нього в службовий кабінет і повернув лише 3000 гривень (з п`яти що був йому винен) з тих коштів які йому давав раніше на рибу, і сказав що ще частину у розмірі 2000 привезе через декілька днів, через скрутне становище в його сім`ї. ОСОБА_3 вимушений був погодитися. Він же знову почав провокувати розмовою про раки та рибу, про їх вилов та продаж. Через брак часу він був вимушений з ним розпрощатися.

13.09.2017 року йому зателефонував ОСОБА_9 з метою щоб знову зустрітися і повернути борг. Хвилин через 20 ОСОБА_9 зайшов до його службового кабінету і повернув йому його ж гроші. Тієї ж миті до кабінету зайшли невідомі і представилися співробітниками військової прокуратури.

Про те, що ОСОБА_9 є ОСОБА_12 , ОСОБА_3 дізнався на досудовому слідстві у цьому кримінальному провадженні. При спілкуванні з ОСОБА_13 раніше, він не повідомляв йому що здійснює торгівлю з рук у невстановлених місцях. ОСОБА_3 розумів що він торгує у встановлених місцях на ринку (ринках) міста Кривий Ріг, але у нього є конкуренти, які час від часу погрожують йому, примушуючи його припинити торгівлю, і для нього не зрозуміло яким чином він міг перешкоджати ОСОБА_14 у здійснені ним торгівлі, чи відмовитися від складання протоколу про притягнення ОСОБА_15 до адміністративної відповідальності, якщо не знав де саме він торгує, і взагалі не знав його справжнє ім`я.

Також хоче зазначити що ринок Вечірній який знаходиться у Саксаганському районі міста географічно розташований так, що здійснювати стихійну торгівлю з рук будь яким видом товару (тим більше харчовими товарами) неможливо взагалі, тому що дві сторони базару оточує бетонна загорожа висотою не менше 2-х метрів, за якою відразу проїжджа частина, третя сторона глуха стіна торгівельного комплексу, а четверта без розмежування виходить на дорогу для автотранспорту. Тому стати десь для торгівлі без дозволу адміністрації - не можливо.

Більше того слідчим військової прокуратури ОСОБА_16 було направлено до Криворізького відділення поліції доручення щодо притягнення гр. ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 160 КУпАП.

В ході перевірки матеріалів 07.11.2017 за вих.№ 48/4-4445 Криворізьким ВП ГУНП директору «Бульвар Вечірній» ТОВ «Спорт-Маркет» ОСОБА_17 надісланий запит щодо надання інформації про наявні факти стихійної торгівлі (риби та раків) гр. ОСОБА_7 чи кимось іншим у період з 01.07.2017 по даний час.

13.11.2017 року за вихідним № 26 від адміністрації вказаної організації надійшла відповідь, де повідомлено, що за вказаний період часу на території торгівельного комплексу «Бульвар Вечірній» гр. ОСОБА_7 торгівлю не здійснював, також надав інформацію що вартість одного торгового місця за 1 погонний метр торгового прилавку для здійснення торгівлі на території ринкового комплексу «Бульвар Вечірній» з лютого 2017 року становить 11.00 грн (одинадцять грн. 00 копійок) в день.

Крім цього було опитано дільничних інспекторів поліції Саксаганського ВП майора поліції ОСОБА_18 , ст. лейтенанта поліції ОСОБА_19 які обслуговують територію де знаходиться торгівельний комплекс «Бульвар Вечірній», останні пояснили що від нього не надходило жодного телефонного дзвінка, жодних прохань чи вимог, а рибами чи раками біля зазначеного базару не торгував і не торгує не тільки ОСОБА_7 , а й ніхто інший взагалі. Також ряд фізичних осіб-підприємців на предмет підтвердження можливих фактів торгівлі у невстановлених місцях гр. ОСОБА_7 , а також щодо можливих фактів зловживання службовим становищем з боку співробітників поліції (вимагання грошових коштів з громадян, які здійснюють торгівельну діяльність на ринку тощо..) у результаті перевірки та опитувань ніхто не підтвердив про існування жодного з цих фактів.

Допитана у якості свідка ОСОБА_20 пояснила, що у 2017 році вона працювала продавцем у кіоску, який знаходиться біля ринку «Бульвар Вечірній». Працювала вона 3 роки з 2015 року по 2018 рік. За цей час вона ніколи не бачила, щоб торгували на ринку рибою чи раками окрім магазину «Риба», що знаходиться на території ринку. Демідова вона не знає, ніколи його не бачила. Під кінець 2017 року до неї прийшли співробітники поліції та стали інтересуватись, чи займається будь-хто на ринку та біля нього торгівлею рибою чи раками. Вона пояснила, що не бачила такого. Оренда торгового місця на ринку у місяць складає приблизно 800 1300 грн., в залежності від розміру місця.

Допитана в якості свідка ОСОБА_21 пояснила, що вона з 2005 року торгує на ринку «Бульвар Вечірній». Цей ринок постійно контролюється співробітниками ринку, робітниками виконавчого комітету та поліцією. Ніхто без документів не може торгувати на цьому ринку. ОСОБА_22 вона не знає, ніхто у 2017 році на території ринку та прилеглій території не торгував рибою чи раками. У кінці 2017 року приходили співробітники поліції та виясняли це питання на що вона відповіла, що не бачила, щоб хтось у 2017 році торгував рибою чи раками.

Допитана в якості свідка ОСОБА_23 пояснила, що вона орендує магазин з 2015 року на території ринку «Вечірній». Магазин знаходиться біля дороги. Видно стихійну торгівлю овочами. Щоб торгували у 2017 році рибою та раками не бачила. Був тільки спеціалізований магазин «Риба». Кожний день по ринку ходить лаборант з адміністрації, який перевіряє товар, що продається. ОСОБА_24 не знає і не бачила його ніколи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 пояснив, що в 2017 році він працював старшим дільничним інспектором. ОСОБА_3 він знає як начальника, але безпосередньо з ним не спілкувався. За ним була закріплена і територія ринку біля торгівельного комплексу «Бульвар Вечірній». У зв`язку з тим, що поліцейська станція знаходиться біля ринку він постійно контролював цю територію. В його повноваження входила перевірка та виявлення здійснення так званої стихійної торгівлі на території ринку. У разі виявлення порушень, він зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення. В період літо-осінь 2017 року можливо він якийсь період і був у відпустці, проте не було осіб, які здійснювали так звану стихійну торгівлю рибою або раками. Демідова Василя, як продавця, він не знав. Ніяких команд про згоду на проведення стихійної торгівлі рибою або раками від ОСОБА_3 він не отримував .У разі складення адміністративного матеріалу по ст. 160 КУпАП, на розгляд він направляється до суду. Для вирішення питань стосовно надання дозволу на проведення стихійної торгівлі він нікому номер ОСОБА_3 не надавав та до нього не направляв. Безпосередньо до ОСОБА_3 він не звертався. Особисто від ОСОБА_3 ніяких вказівок не отримував.
Свідок ОСОБА_25 пояснив , що літо-осінь 2017 року він займав посаду дільничного. Ринок біля торгівельного комплексу «Бульвар Вечірній» він обслуговував лише коли заміняв старшого дільничного . Про випадки стихійної торгівлі рибою чи раками він не чув. У разі виявлення випадків «стихійної торгівлі» вони складали адміністративні матеріали, та передавали на розгляд до суду. В прямій підлеглості до ОСОБА_3 він не був. Мобільного телефону ОСОБА_3 у них не було. ОСОБА_3 бачив в УВД та на масових заходах. Вони зі старшим дільничним не мали права втручатися в торгівлю ринку. Про продажі риби та раків стихійно нічого не знає. Він обслуговував ринок на час коли старший дільничний був на лікарняному або у відпустці. На період літо-осінь 2017 року він не пам`ятає чи обслуговував він ринок та чи був відсутній в цей період старший дільничний.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив що у 2016-2017 році був водієм службового автомобіля ОСОБА_3 . В серпні 2016 чи 2017 року, точну дату він не пам`ятає, за проханням ОСОБА_3 , він привіз харчі в кафе «Автограф» де повинно було пройти святкування дня народження ОСОБА_3 . Також в це кафе приїхав чоловік на ім`я ОСОБА_9 , який привіз два пакети. Один з раками, а другий з рибою. За проханням ОСОБА_3 він перевірив якість риби та раків. Риба була погана, про що він повідомив по телефону ОСОБА_3 . Після чого ОСОБА_3 попросив його передати телефон ОСОБА_9 . Під час розмови він почув, що ОСОБА_9 сказав, що поверне гроші за не якісну рибу. Коли саме, та яку суму не казав.
Свідок ОСОБА_8 зазначив, що у 2017 році точну дату він не пам`ятає, до нього звернувся його знайомий, який попросив познайомити його знайомого з ОСОБА_3 для консультації по питанням підприємницької діяльності. Він узгодив це з ОСОБА_3 та передав своєму знайомому контактні дані ОСОБА_3 та його номер телефону. Демідова чи чоловіка на ім`я ОСОБА_9 він не знає. Подалі він не спілкувався по цьому питанню ні з ОСОБА_26 , ні з своїм знайомим.
Свідок ОСОБА_7 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань.
Свідок ОСОБА_27 , суду пояснив, що він проводив експертизу відео звукозапису на підставі ухвали суду. За наслідками проведення експертизи він встановив, що надані на експертизу лазерні диски з аудіо записами телефонних розмов, це цифрові копії , а тому вирішити питання поставлені судом в ухвалі є неможливим.
Сторона обвинувачення вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України підтверджена дослідженими в судових засіданнях доказах, а саме:
-витяг з ЄРДР, Постанова про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, протокол про прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 20.07.2017 (м.к.п а.с. 1- 10);

-протокол огляду речей та документів з додатками від 13.09.2017 року, відповідно до якого 10 купюр номіналом по 200 грн., були оброблені препаратом Промінь-1 та передані ОСОБА_7 для подальшої передачі ОСОБА_3 (м.к.п. т. 1 а.с. 40-44);

-протокол обшуку від 13.09.2017 року, відповідно до якого в будинку АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_3 , жодних речей та документів виявлено не було (м.к.п. т. 1 а.с. 49-54);

-протокол обшуку від 13.09.2017 року, відповідно до якого в будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_3 , жодних речей та документів виявлено не було, в ході обшуку було виявлено грошові кошти -50 купюр по 100 доларів США, 28 купюр по 500 гривень, 2 купюри по 100 доларів США, 2 купюри по 20 доларів США, 4 купюри по 5 доларів США. Вказані купюри були вилучені та опечатані бирками з підписами усіх учасників свідчої дії (м.к.п. т. 1 а.с. 59-64);

-протокол обшуку від 13.09.2017 року, відповідно до якого в будинку АДРЕСА_5 , за місцем служби ОСОБА_3 в ході обшуку було виявлено грошові кошти -58 купюр по 200 гривень, 58 купюр по 500 гривень,1 купюра по 100 гривень, 1 купюри по 100 доларів США, 2 купюри по 2 долара США. Вказані купюри були вилучені та опечатані бирками з підписами усіх учасників слідчої дії, крім того, під час особистого огляду ОСОБА_3 було оглянуто його руки та одяг за допомогою лампи ультрафіолетового освітлення, будь якого стороннього освітлення виявлено не було (м.к.п. т. 1 а.с. 72-80);

-висновок експерта № 1/8.11/3380 від 29.09.2017 року, з додатками, відповідно до якої на представлених на дослідження банкнотах з серійними номерами ЗГ7618191, ВЕ7807979, ТВ4116567, СЖ6848482, СЕ7422984, СЕ3140434, УЕ6669296, УС5091384, СЄ0057905, СЄ4021785 виявлені сліди спеціальних хімічних речовини з люмінесценцією жовтого кольору в УФІ променях, які мають спільну родову приналежність зі зразком на марлевому тампоні ( м.к.п. т. 1 а.с. 147-151);

-висновок експерта № 96 від 01.11.2017 року, з додатками, відповідно до якого грошові кошти, вилучені під час проведення обшуків від 13.09.2017 року всі грошові кошти відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США, всі грошові кошти відповідають зразкам грошових Національного банку України, (м.к.п. т. 1 а.с. 164-185);

-постанову про проведення контролю за вчинення злочину від 28 липня 2017 року (м.к.п. т. 1. а.с. 202) ;

-потокол про результати контролю за вчинення злочину від 11. 09. 2017 року (м.к.п. т. 1 а.с. 213);

-протокол про результати контролю за вчинення злочину від 15. 09. 2017 року (м.к.п. т. 1 а.с. 216);

-протокол про результати контролю за вчинення злочину від 07. 08. 2017 року (м.к.п. т. 1 а.с. 219) ;

-постанову про визнання речовими доказами від 07 листопада 2017 року (м.к.п. т. 2 а. с. 23);

-матеріали щодо надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо, відео контроль особи,- зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, - спостереження за особою (м.к.п. т. 2 а.с. 33-38);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10 серпня 2017 року з стенограмою та диском DVD-R №55/4684 від 10.08.2017, файл 2017.08.04 прослуханий під час судового засідання (м.к.п. т. 2 а.с. 40-41);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 вересня 2017 року з стенограмою та диском DVD-R №55/4581 від 11.09.2017, файл 2017.09.11 прослуханий під час судового засідання (м.к.п. т. 2 а.с. 42-44);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13 вересня 2017 року з стенограмою та диском DVD-R №55/4685 від 10.08.2017, файл 2017.09.13 прослуханий під час судового засідання (м.к.п. т. 2 а.с. 45-46);

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14 вересня 2017 року з стенограмою та диском DVD-R №55/4686 від 10.08.2017, файл 067-5391442 (10-5123) прослуханий під час судового засідання (м.к.п. т. 2 а.с. 47-86);

-висновок експерта № СЕ-19/104-21/26735-ВЗ від 18.10.2021 року, відповідно до висновків якого необхідними методологічними умовами для проведення зазначених в ухвалі суду досліджень є наявність на дослідженні оригінального запису на оригінальному носії, представлені три диска є цифровими копіями, а відтак необхідні методологічні умови не витримані то питання поставлені судом не вирішувались ( т. 2 а.с. 45-59);

-відповідь директора Торгівельного комплексу «Бульвар Вечірній» від 13.11.2017 року за вихідним № 26, де повідомлено, що вартість одного торгового місця за 1 погонний метр торгового прилавку для здійснення торгівлі на території ринкового комплексу «Бульвар Вечірній» з лютого 2017 року становить 11.00 грн (т.2 а.с. ).

Розглянувши матеріли кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши всі надані сторонами докази та провівши демонстрацію проведених в ході досудового слідства відеозаписів, оглянувши речові докази, заслухавши потерпілого, обвинуваченого та свідків, суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Допитавши обвинуваченого, свідків, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши безпосередньо досліджені всі зібрані по справі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду з таких підстав.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.
Пленум Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства та постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановленні вироків» від 29 червня 1990 року з послідуючими змінами та доповненнями доводить, що в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, дослідженні в судовому засіданні. При постановленні вироку суд повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх відповідності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у статі 368 КПК України.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР).
У п. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію ст. 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції».
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Стаття 25 КПК України зобов`язує прокурора, слідчого в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст..9 КПК України.
За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч.1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Виходячи з положень ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суд практику Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barbera,MesseguandJabardov.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справ з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинувачені, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.(Barbera,MesseguandJabardov. Spain, judgment of 6 Desember 1988, Series A no. 146, p. 33, §77).
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Під час дослідження у судовому засіданні судом встановлено, що НСРД працівниками ВОД УСБУ у Дніпропетровській області проводились із застосуванням певних технічних засобів, а до матеріалів кримінального провадження приєднані взагалі інші матеріальні носії інформації, зокрема:
-приєднані до матеріалів справи диск з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4581 26.06.17р.»;
-диск «Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4684 10.08.17р.»;
-диск «Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4685 10.08.17р.»;
При цьому відповідно до представлених стороною обвинувачення відомостей, у матеріалах НСРД та інших процесуальних документах взагалі не були зазначені унікальні серійні номери, які присвоюється носію під час виробництва та які у подальшому не можуть бути змінені. Вказівка на пакуванні дисків та записів фактично позбавило суд можливості належним чином перевірити, чи дійсно запис зустрічей та розмов обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 фіксувались саме на ці носії.
Таких висновків суд дійшов з урахуванням положень пункту 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2003 р. № 623 «Порядку присвоєння і нанесення на диски для лазерних систем зчитування та/або матриці спеціального ідентифікаційного коду та визнання спеціальних ідентифікаційних кодів, нанесених на диски та/або матриці, що експортуються, або матриці, що імпортуються», відповідно до якого на кожному виготовленому диску без запису інформації проставляється СІД-код прес-форми, який забезпечує ідентифікацію виробника дисків. СІД-код - це спеціальний ідентифікаційний код, який призначається для визначення (ідентифікації) виробника дисків та/або матриць і вироблених ним дисків та/або матриць.
Крім того, суд враховує, що ст.266 КПК України містить положення щодо дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів: технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, а також первинні носії отриманої інформації повинні зберігатися до набрання законної сили вироком суду. Носії інформації та технічні засоби, за допомогою яких отримано інформацію, можуть бути предметом дослідження відповідних спеціалістів або експертів у порядку, передбаченому цим кодексом.
За клопотанням сторони захисту судом була призначена експертиза відеозвукозапису. Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково- дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/104-21/26735-В3 від 18.10.2021 відеограми, які зафіксовані на трьох дисках для лазерних систем зчитування:
-Без найменування з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4581 26.06.17р.»;
-«Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4684 10.08.17р.»;
-«Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4685 10.08.17р.»;
які є додатками до протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій є цифровими копіями.
Запис диску для лазерних систем зчитування Без найменування з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4581 26.06.17р.» був зроблений «12.09.2017», диску для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4684 10.08.17р.» - «15.08.2017», диску для лазерних систем зчитування «Verbatim DVD-R 4.7GB 16x speed Vitesse velocidad 120 min» з рукописними записами на неробочій поверхні поміж яких містяться написи «№55/4685 10.08.17р.» - «15.09.2017»
Відповідно до ч 3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.
Крім того, обвинувачення не надало суду технічні засоби, що застосовувалися під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій, а також не надала відомостей, які б дозволили вважати надані суду носії інформації первинними. Відомості про технічні засоби, які застосовуються в ході проведення НСРД, їх характеристики не містяться в процесуальних документах, які приймалися з цього приводу на стадії їх проведення, а також при наявності тверджень про використання технічних засобів ОСОБА_7 відсутні відомості про вручення йому таких технічних засобів та їх вилучення у нього.
При цьому суд не може прийняти в основу винуватості ОСОБА_3 недопустимі дані за результатами НСРД, представлені прокурором відеозаписи на долучених носіях, на які прокурор посилається як на оригінали доказів, оскільки всупереч правилам ч.1,2 ст. 252, ч.3 ст.107 КПК України матеріали НСРД не містять даних ані про технічні засоби, за допомогою яких здійснювалося проведення НСРД, ані відомості про осіб, які проводили такі заходи або були залучені до них, вилучення цих технічних засобів та носіїв первинної інформації. Прокурор не надав переконливих даних в підтвердження тому, за якими критеріями такі фактичні дані на долучених носіях він відносить до оригінальних примірників. Джерело походження даних також на долучених носіях, ДВД - дисках не підтверджено в суді прокурором належними та достовірними даними.
Таким чином, доводи сторони захисту, яка вважає надані суду фактичні дані на електронних носіях інформації копіями, які не можуть бути належними і допустимими доказами в розумінні вимог ст.85-88 КПК України, не спростовані в суді прокурором.
З урахуванням наведеного, суд визнає недопустимими доказами дані, що містяться в трьох протоколах про результати здійснення контролю за вчинення злочину та відкидає їх як доказ сторони обвинувачення. Вказане узгоджується з правовим висновком постанови ВСУ № 5-364кс16, та постановою ВС № 751/7557/15-к .
Відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксується у протоколі. Пункт 2 частина третьої цієї статті Кодексу, встановлює, що описова частина протоколу повинна містити відомості про: 1) послідовність дій; 2) отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи. Заключна частина протоколу, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України, повинна містити вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить будь-якої норми, яка б дозволяла слідчому, прокурору або іншій уповноваженій особі, яка проводить ту, чи іншу процесуальну дію, вносити до відповідних процесуальних документів, які фіксують хід та результати даної процесуальні дії, недостовірних, спотворених, неправдивих тощо відомостей, внаслідок перевтомлення, завантаженістю, хворобою, або будь-яких інших суб`єктивних обставин.

Виходячи із цього у доказуванні діє правило «отруйного дерева» (або «ефект доміно»)), згідно з яким визнання одного доказу недопустимим має наслідок невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі.

У зв`язку з цим недопустимими є наступні докази :

Висновок експерта від 29 вересня 2017 року № 1/8.11/3380 т. 1 а.с. 147

Висновок експерта від 01 листопада 2017 року № 96 т. 1 а.с. 164 -184

Постанову про проведення контролю за вчинення злочину від 28 липня 2017 року т. 1. а.с. 202 яка не відповідає вимогам ст.. 251 КПК України , зокрема відсутні відомості про особу яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію, обґрунтування прийнятої постанови, у тому числі обґрунтування неможливості отримання відомостей про злочин та особу, яка його вчинила, в інший спосіб;

Протокол про результати контролю за вчинення злочину від 11. 09. 2017 року т. 1 а.с. 213, виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Протокол про результати контролю за вчинення злочину від 15. 09. 2017 року т. 1 а.с. 216, виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Протокол про результати контролю за вчинення злочину від 07. 08. 2017 року т. 1 а.с. 219, виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Постанову про визнання речовими доказами від 07 листопада 2017 року т. 2 а. с. 23

Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 10 серпня 2017 року т. 2 а.с. 40 , виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 11 вересня 2017 року т. 2 а.с. 42 , виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 13 вересня 2017 року т. 2 а.с. 45 , виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Протокол про результати проведення негласної слідчої(розшукової) дії від 14 вересня 2017 року т. 2 а.с. 47 , виконаний не уповноваженою особою з порушенням ст.. 41 КПК України

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності. Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.
Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок - один із видів остаточного судового рішення, яким вмотивовано проголошується невинуватість обвинуваченого у вчиненні попередньо інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також визначаються правові наслідки визнання особи виправданою.
Основною із правових підстав ухвалення виправдувального вироку є недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, тобто, не доказано сам факт кримінального правопорушення.
З врахуванням норм ст.ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній кримінальній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.
Відповідно до ч. 2. ст. 369-2 КК України, об`єктивна сторона цього злочину являє собою прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.
Згідно із ст.92 КПК України на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості представлених доказів.
Європейський Суд з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005 року зазначив, що у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування винуватості лежав на стороні обвинувачення.
У п. 146 справи «Барбера, Мессегуэ и Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, що обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 Кодексу належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як вбачається з рішення Конституційного Суду України у справі № 1-31/2011 від 20.10.2011 року за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч.3 ст.62 Конституції України, аналізуючи положення «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом», Конституційний Суд України приходить до висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо.
Відповідно до п. 3.2 Рішення, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Конституційний Суд України чітко зазначає, що тимчасове обмеження конституційних прав і свобод громадян під час здійснення оперативно-розшукової діяльності уповноваженим органом, посадовою особою можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України, та в порядку, встановленому законами України, з метою захисту прав і свобод інших людей, в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, економічного добробуту та прав людини; у випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину; з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи.
Відтак, Конституційний Суд України приходить до висновку, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів.
Суд, перевіряючи та оцінюючи доводи сторони захисту щодо провокації неправомірної вигоди з боку ОСОБА_7 та працівників правоохоронних органів, вдався до правових позицій Європейського суду з прав людини.
Зокрема, ЄСПЛ розробив поняття провокації злочину з метою його викриття, адже використання такої провокації порушує п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.
У типових справах щодо провокацій Європейський суд з прав людини зазначає, що під час здійснення спеціальних слідчих заходів виникає ризик підбурювання з боку працівників правоохоронних органів, а тому межі їх застосування мають бути чітко визначені. При цьому, ЄСПЛ усвідомлює, які труднощі виникають у поліції при пошуку та збиранні доказів під час виявлення та розслідування злочинів. Правоохоронні органи при виконанні своїх завдань все частіше змушені використовувати негласних агентів та інформаторів, вдаватися до негласних оперативно-розшукових заходів, зокрема для боротьби з організованою злочинністю й корупцією. ЄСПЛ погоджується, що такі спеціальні слідчі методи можна використовувати, якщо це необхідно для збирання доказів у цій сфері, за умови не порушення прав і зобов`язань, які випливають із міжнародних багатосторонніх спеціальних конвенцій, наприклад, стосовно прав людини. З огляду на це використання спеціальних слідчих методів, зокрема негласних заходів, саме по собі не може порушити право на справедливий судовий розгляд справи. Проте у зв`язку з тим, що при здійсненні цих заходів виникає ризик підбурювання з боку поліції, межі їх застосування мають бути чітко визначені (рішення ЄСПЛ у справі «Кестас Раманаускас проти Литовської Республіки»).
Питання щодо допустимості доказів у справі - це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. ЄСПЛ, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим (рішення ЄСПЛ у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів»).
Показовою у даному випадку є справа «Кестас Раманаускас проти Литовської Республіки»: ЄСПЛ зазначив, що всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, треба визнати недопустимими; їх не можна виправдати навіть суспільним інтересом.
У справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» ЄСПЛ зазначив, що використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних із боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до такої діяльності з боку працівників міліції. Судом встановлено, що в цій справі необхідно визначити, чи вийшла діяльність працівників поліції за межі функцій негласних агентів. Суд також не виявив жодних доказів на підтримку аргументів Уряду про те, що заявник мав намір вчинити злочин. За таких обставин можна зробити висновок, що двоє поліцейських не обмежилися пасивним розслідуванням злочинної діяльності обвинуваченого, а навпаки, вдалися до спонукання вчинити злочин.
Аналогічною викладеній є позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Ваньян проти Росії»: із вимог справедливого суду за ст. 6 Конвенції випливає, що суспільний інтерес в боротьбі проти наркоторгівлі не може виправдати використання доказів, отриманих в результаті провокації міліції.
Разом з тим, ЄСПЛ не визнав провокаційними дії правоохоронних органів у справі «Мілінііне проти Литви» та зазначив, що в даній справі поліція «приєдналася» до злочинної діяльності, а не ініціювала її. Наведене вище дає підстави дійти висновку про те, що ЄСПЛ чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій, тобто якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує «злочинця» до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого - виправдати. Разом з тим, коли представники правоохоронних органів обмежились пасивним спостереженням за злочинною поведінкою особи і в ході проведення негласних слідчих дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, зібрані докази будуть відповідати усім критеріям належності, допустимості та достовірності».
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, обставини кримінального провадження, суд вважає, що дії ОСОБА_7 та представників правоохоронних органів, в даному випадку, можна розцінювати як провокаційні по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового слідства було встановлено, що ОСОБА_7 повертав ОСОБА_3 раніше отримані у нього грошові кошти. Цей факт будь якими доказами не спростований, та не наведено інших доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 отримав неправомірну вимогу від ОСОБА_7 .
Окрім того, відповідно до показання працівників поліції, які були допитані у якості свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_25 вони не отримували ніяких вказівок від ОСОБА_3 на те, щоб не складати відносно ОСОБА_7 адміністративних протоколів за вчинення адміністративного правопорушення торгівлю з рук у невстановлених місцях та створення перешкод у діяльності останнього.
Судом була досліджена відповідь директора Торгівельного комплексу «Бульвар Вечірній» від 13.11.2017 року за вихідним № 26, де повідомлено, що вартість одного торгового місця за 1 погонний метр торгового прилавку для здійснення торгівлі на території ринкового комплексу «Бульвар Вечірній» з лютого 2017 року становить 11.00 грн (одинадцять грн. 00 копійок) в день. Тобто сума яку міг би оплачувати ОСОБА_7 офіційно значно менша за суму, яку вказує сторона обвинувачення в обвинувальному акті як щомісячну неправомірну вигоду отриману ОСОБА_3 ..

Суд дотримався вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 вчинив інкримінований йому злочин.

Таким чином, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди не доведено. Відповідно обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню за ч. 2 ст. 369-2 КК України за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід застава, підлягає скасуванню та повернення застави заставодавцю.
Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 203 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012року № 15(у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року № 27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню, то витрати за проведення експертиз по справі підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 368, 369 - 371, 373 - 376 КПК України; суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 369-2 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення цих злочинів останнім.
Запобіжний захід у вигляді застава, скасувати, повернути заставу у розмірі 480 000 грн. заставодавцю ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 .

Скасувати арешт накладений Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпро від 18 вересня 2017 року про накладення арешту на майно (речи та документи).

Речові докази:

патронтаж з 20 патронами до мисливської рушниці та предметі 13 набоїв 7,62 мм;
травматичний пістолет Форт 14 Р з номером НОМЕР_2 та 13 набоїв до нього;
грошові кошти США номіналом 100 доларів з серіями та номерами: LB47098379L, LB47098307L, LB47098336L, LB47098335L, LB47098369L, LB47098368L, LB47098367L, LB47098365L, LB47098364L, LB47098366L, LB47098384L, LB4798385L, LB47098386L, LB47098387L, LB47098388L, LB47098389L, LB47098377L, LB47098382L, LB47098382L, LB47098383L, LB47098378L, LB47098308L, LB47448602L, LB47098399L, LB47098400L, LB47098337L, LB47098311L, LB47098313L, LB47448494L, LB47098312L, LB47098306L, LB47098397L, LB47448493L, LB47448499L, LB47448500L, LB47448498L, LB47448497L, LB47448496L, LB47448495L, LB47098388L, LB47448492L, LB47448491L, LB47448490L, LB47448476L, LB47448477L, LB47448480L, LB47448483L, LB47448484L, LB47448485L, LB47448486L, LB47448487L;
грошові кошти Національного банку України номіналом 500 гривень 28 купюр з серіями та номерами: ЗД2345003; ФГ7710153; УЗ 8465256; ЛА7329518; ХА7800427; ЛА0543356; ФГ7710140; ВА9022996; МБ4369649; ХЖ6928921; УД7240900; ВД8166988; ВЖ8387478; СГ7381203; ХА2533818; ХБ9632714; СД3518151; ВБ9905925; ГК6390199; УЗ8465259; ВЖ0182397; СБ3381867; ВФ7198740; УИ7690353; ФЗ5351462; ВИ5659211; ХА7552999; ХА1996792;
грошові кошти США номіналом 100 доларів США 2 купюри з номерами та серіями: LF42105235B, LD82583789D;
грошові кошти США номіналом 20 доларів США 2 купюри з номерами та серіями MB40519990B, JE06246114G;
грошові кошти США номіналом 5 доларів США 4 купюри з номерами та серіями: G32941535F, MA73057302A, MA73057304A, MB55997117C повернути ОСОБА_29 .
Скасувати арешт накладений Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпро від 18 вересня 2017 року про накладення арешту на майно (речи та документи).

Речові докази - десять купюр Національного Банку України номіналом двісті гривень з наступними серіями та номерами: ЗГ7618191; ВЕ7807979; ГВ4116567; СЖ6848482; СЕ7422984; СЕ3140434;СЄ0057905; УЕ6669296; УС5091387; СЄ4021785.
Одна купюра Національного Банку України номіналом сто гривень за наступним серією та номером ЕЕ7864646.
Грошові кошти Національного Банку України номіналом пятсот гривень з наступними серіями та номерами: АГ2839129; БР2813219; ЛЗ8250377; ЗГ9730987; ЗН7938872; УЖ7714982.
Подарунковий пакет з папкою зеленого кольору та конвертом білого кольору.
Мобільний телефон «Хайвей» imei НОМЕР_3 , imei НОМЕР_4 .
П`ять аркушів паперу з написом « Товарний Чек» заповнені відтиском печаток.
Поліцейський жетон з номером 0046125.
Службове посвідчення начальника сектору на ім`я ОСОБА_3 серія та номер: ДНП №006863 видане 23.01.2017 року дійсне 23.01.2021 року.
Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серія та номер: НОМЕР_5 .
Дозвіл на право зберігання та носіння зброї на ім`я ОСОБА_3 серія та номер: НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Шкода Супер- Б номер НОМЕР_7 серія СХХ.
Гаманець чорного кольору.
Грошові кошти США, купюра номіналом сто доларів США серія та номер АВ 43830138Е, купюра номіналом два долари США серія та номер В11163140А; купюра номіналом один долар США серія та номер В65012661Д.
Грошові кошти Національного Банку України номіналом п`ятсот гривень з наступними серіями а номерами: УД 2592358; ЛА 5306228; БР5788867; ВД 6180044; УЗ4178561; ВВ1319647; УД9085601; СГ9856805; ВИ6116436; ЗИ3743748; ЛИ9991718; ЛА3894890; ЗБ3660600; СГ4824836; СЗ2956935; СБ2734194; ВЕ8043274; ВД5038011; ЗИ4782359; УД8431471; ЛГ4968033; ВГ8007446; ФЗ6761252; ЗГ2600174; ВВ9480536; МБ4388636; СГ5155705.
Грошові кошти Національного Банку України які скріпленні окремою резинкою номіналом п`ятсот гривень з наступними серіями та номерами: ЛВ3496805; ФЖ1915137; УШ5962329; ВВ9012501; СД6847135; ЛА1399950; УЗ3452704; ЛГ 1500115;.
Грошові кошти Національного Банку України які скріпленні окремою резинкою номіналом п`ятсот гривень з наступними серіями та номерами: УД1832229; ВЗ2588620; УД0497683; ЗБ9208848; ВИ9828632; ЗГ7196228; ЛД7439287; УШ6126713; ЛИ9943359; УД0497682; СЗ6204198; ВВ3282341; ЗЗ3286923; ВШ616386; УД5457275; СЗ6704607; ЛА9483737.
Номіналом двісті гривень з серіями та номерами: ХИ5383241; МВ6203960; СМ4639442; СЛ9931321; УЗ4832769; КЙ3924834; СШ7443654; ХГ7473659; УМ0995806; СА7763016; МБ 0394109; СМ9208952; УБ5316626; СМ8890357; ЕГ8225242; МА0825580; СЄ3669499; СЕ8400988; УЛ8186927; ЄЦ2970078; ВШ5416685; ТЗ9667653; АД4782900; ПВ4753368; ПГ8280572; ВЧ9191122; МА2379257; КЗ5042691; ЄЖ8270885; СЕ7951758; ВГ8887751; УА7995458; ЕВ7305185;СМ4636984; СИ6216947; УЗ1497391; КЄ0601716; ПВ3061114; УЕ0224655; ЕА6242785; СМ2984814; СЄ4358981; ЄХ5963236; Є3003056; ЗД3446578; ТБ4127724; ЄЕ6646185; КК2180290; ЄХ1306217; СД2044785; ТЕ2513797; ЄЄ4290320; ЕИ9339951; ЕЕ8552006; ПВ7581086; УФ9073007; ПА6363234; ЕА5281917.
Номіналом сто гривень з серією та номером ЕА5281917.
Картки на пальне ТЕХОЙЛ на десять літрів палива А-95 кількістю чотири штуки, картки на пальне ТЕХОЙЛ на двадцять літрів палива А-95 кількістю одна штука, картка на пальне ABIAC Energy на п`ятнадцять літрів палива А-95 кількістю вісім штук.
Два записники коричневого кольору з рукописними записами.
Мобільний телефон IPhone 6 imei НОМЕР_8 .
Записник чорного кольору с записами.
Блокнот синього кольору з записами.
Купюру Національного Банку України номіналом в п`ятсот гривень з серією та номером УЖ5513182.
Мобільний телефон SAMSUNG Duos чорного кольору imei НОМЕР_9 , imei НОМЕР_10 .
Грошові кошти Національного Банку України номіналом в п`ятсот гривень з серіями та номерами БТ6995927; УД6365870; МБ6670460; ВВ1043887; ЛЗ5437987; МБ94385661; СГ3753527, номіналом в двісті гривень с серією та номером КМ 9271191; номіналом в сто гривень з серією та номерами УИ4263304; УВ5018784; УА8007104; номіналом в п`ятдесят гривень з серією та номером: ЕИ0383685; номіналом дві гривень з серією та номерами: ЗС7849730; МЗ9523898; ТВ2418818 повернути ОСОБА_3 .

Витрати за проведення експертиз по справі віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1