Справа № 473/1447/22
Номер провадження1-кп/473/179/2022
ВИРОК
іменем України

"21" липня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

УРСУ В`ЯЧЕСЛАВА МІРЧЕВИЧА /URSU VEACESLAV/, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чоаре Котовського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 10 серпня 2021 року Болградським районним судом Одеської області за ч.1 ст.332 2 КК України до 01 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік /єдиний унікальний номер судової справи №497/1/2021, провадження № 1 кп/497/23/21/,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

В період часу з 04 березня 2022 року по 05 березня 2022 року в денний час доби в місті Вознесенську Миколаївської області, обвинувачений ОСОБА_6 проходив поблизу будівлі дитячого садку за адресою: АДРЕСА_3 , де біля дерева на узбіччі побачив припаркований транспортний засіб із заблокованим кермом мотоцикл чорного кольору моделі «Musstang МТ 110 2» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 .

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом, а саме мотоциклом чорного кольору моделі «Musstang МТ 110 2» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_6 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що мотоцикл йому не належить та не отримавши дозволу власника даного транспортного засобу, перемістив шляхом перекочування даний мотоцикл чорного кольору моделі «Musstang МТ 110 2» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з місця його парковки до домоволодіння, де він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно заволодівши ним, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 20000 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, щиро розкаюється в скоєному та просив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 , зазначивши при цьому, що він дуже жалкує з приводу спричинення ним матеріальної шкоди потерпілому, яку ним добровільно відшкодовано перед початком судового розгляду кримінального провадження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_4 .

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , за обвинувальним актом не встановлено.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід засосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину Особливої частини КК України розділу ХІ та є кримінальним правопорушенням проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є громадянином Республіки Молдова, має базову загальну середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської областей, є судимим за скоєння умисного злочину. /а.к.п. 34 43/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд також враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин за обвинувальним актом, які б обтяжували покарання, а також позицію сторони захисту та потерпілого ОСОБА_4 , стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , які вважали за можливе призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в виді позбавлення волі, або обмеження волі, із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_6 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

При призначенні основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення індивідуально профілактичної роботи, участь у соціально виховних заходах, здійснення нагляду за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 /а.к.п. 70 71/.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Веховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим, при цьому необхідно враховувати не тільки дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання і свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання, але й ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи із особливостей і обставин його вчинення.

Вказані вище вимоги кримінального закону стороною захисту, потерпілим ОСОБА_4 та органом пробації при обґрунтуванні можливості призначення основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуванням вимог ст.75 КК України, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_6 міг би бути звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, не дотримані.

Наявність судимості за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.332 2 КК України, за який обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений вироком Болградського районного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №497/1/2021, провадження №1кп/497/23/2021/, до 01 /одного/ року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 01 /один/ рік, та вчинення іншого злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в березні 2022 року, тобто в період іспитового строку, на переконання суду, жодним чином дані обставини не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, його наслідки для потерпілого ОСОБА_4 , якому відшкодований завданий збиток та усунута заподіяна шкода, а також інші обставини кримінального провадження, врахувавши думку прокурора, який просив призначити основне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 без іспитового строку випробування, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.289 КК України для даного виду покарання, оскільки за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинваченого ОСОБА_6 , суд вважає що даний вид та міра основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , будуть необхідними та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України, про що просили в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та сторона захисту.

Призначаючи остаточне основне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Болградського районного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №497/1/2021, провадження №1кп/497/23/2021/, за яким ОСОБА_6 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 2 КК України та йому було призначено основне покарання в виді 01 /одного/ року позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 /один/ рік, на підставі ст.75 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 30, 31/.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. /а.к.п. 32/.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України в виді позбавлення волі строком на 01 /один/ рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Болградського районного суду Одеської області від 10 серпня 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №497/1/2021, провадження №1кп/497/23/2021/, та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання в виді позбавлення волі строком на 01 /один/ рік 01 /один/ місяць.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 липня 2022 року до виконання після набрання ним законної сили.

Речові докази за кримінальним провадженням: раму чорного кольору із маркуванням: «LDLPCHLA5K1033268» та двигун із маркуваннями «107 см3» та « НОМЕР_2 » від мотоциклу «Musstang МТ 110 2» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , які відповідно до квитанції з порядковим номером №25 Книги обліку речових доказів Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області передано на зберігання до камери схову речових доказів Вознесенського РУП ГУНП України в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 повернути потерпілому ОСОБА_4 , як законному власнику даних речей. /а..к.п. 30, 31/.

Ухвалу від 15 червня 2022 року слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /єдиний унікальний номер судової справи №473/1284/22, провадження №1-кс/473/375/2022/, якою накладено арешт на раму чорного кольору із маркуванням: «LDLPCHLA5K1033268» та двигун із маркуваннями «107 см3» та « НОМЕР_2 » від мотоциклу «Musstang МТ 110 2» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 скасувати. /а.к.п. 32/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1