Справа №639/4938/18
Провадження №1-кп/639/208/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2019 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001099 від 14.06.2018 року, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001099 від 14.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження дії стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим прокурор зазначає про відсутність правових підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, переслідуючи мету уникнути кримінальної відповідальності, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він не працює та не має постійного стабільного джерела доходу та може вчинити інший злочин з метою задоволення елементарних життєвих потреб.

Прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Під час судового засідання захисник адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що пред`явлене особі обвинувачення не є обґрунтованим, обставини кримінального провадження на даний час не з`ясовані та обвинувачений ОСОБА_9 діяв в межах необхідної оборони.

Захисник просить врахувати, що тримання особи під вартою не виправдано, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 раніше не судимий, він має місце проживання та міцні соціальні зв`язки у м. Харкові, де проживають його батьки та брат, на його утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_10 , 2009 р.н., яка є інвалідом дитинства, що потребує додаткового батьківського піклування, до арешту ОСОБА_9 неофіційно працював та отримував дохід, оскільки на власному транспортному засобі займався перевезенням пасажирів та вантажів.

Стороною захисту зазначається, що тяжкість можливого покарання не може бути вирішальною при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, а більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 та запобігти зазначеним ризикам.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявлених клопотань, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

При вирішення питання щодо дії запобіжного заходу колегією суддів не вирішує питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, а також питання щодо доведеності його вини у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Колегією суддів враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_9 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, оскільки у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не має місця роботи та джерела доходів, за місцем реєстрації фактично не проживав;

-обвинувачений ОСОБА_9 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він до арешту офіційно ніде не працював та не мав постійного стабільного джерела доходу, та з метою забезпечення елементарних життєвих потреб може вчинити інший злочин.
Судом враховується реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, можуть вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При вирішення питання про дію запобіжного заходу, колегією суддів оцінюються в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованого злочину; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) відомості про особу обвинуваченого та його репутацію, який розлучений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, до арешту офіційно не був працевлаштованим та не мав постійного джерела доходів.

Доводи клопотання захисника не спростовують встановлених судом обставини та не спростовують існування вищезазначених ризиків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на них процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , внаслідок чого клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 10 січня 2020 року включно.
Копію ухвали направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів після її оголошення, а для особи, що перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 12.11.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3