печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3337/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.04.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В :

21.01.2022 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.04.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку за робочим місцем ОСОБА_4 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 21 грудня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 (справа № 757/66111/21-к), постановленої на підставі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , проведено обшук за робочим місцем ОСОБА_4 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням № 0000052 від 07.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.
В ухвалі суду вказано, що обшук повинен бути проведений з метою відшукання і вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: персональних електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів та інших електронних приладів, на яких зберігається або може зберігатись інформація із відомостями щодо вчинення вказаного злочину, що не можливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи, банківських карток котрі використовувалися у злочинній діяльності, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, інших документів та предметів (записників, блокнотів, зошитів тощо) з відомостями, що свідчать про вчинення зазначеного вище злочину та були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до протоколу обшуку від 21 грудня 2021 року, під час проведення вищевказаного обшуку були вилучені:
- електронно-обчислювальний пристрій (машина) комп`ютер марки DELL, чорного кольору;
- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки);
предмети, які не мають жодного відношення до вищевказаного кримінального провадження.
Так, в протоколі обшуку від 21 грудня 2021 року зазначено, що під робочим столом ОСОБА_4 виявлено сумку в середині якої виявлено мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234, який вилучено, упаковано до спеціального пакету. Поряд з цим у вищевказаній сумці виявлено банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22 та блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
Заявником та його адвокатом в протоколі обшуку зазначено, що вказане майно вилучено безпідставно, оскільки дозволу на огляд особистої сумки слідчий суддя не надавав. Заявник власної згоди на огляд особистих речей також не надавав.
Крім того, протокол обшуку не містить відомості про спосіб ідентифікації вилученого телефона марки Nokia. Зокрема, відповідно до загальнодоступних даних, уточнення «Model TA-1234» є лише модифікацією телефона марки Nokia, разом з тим не є даними, за допомогою яких у сукупності з іншими встановленими під час досудового розслідування відомостями можна було би ідентифікувати його IMEI або встановити, чи містить він інформацію про обставини, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні №0000052 від 07.04.2021.
28 грудня 2021 року старшому слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 подано клопотання про повернення вилученого майна, а саме:
- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
10 січня 2022 року на моб. номер адвоката ОСОБА_3 (моб. номер НОМЕР_2 ) направлено фото листа від 31 грудня 2021 року старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 в якому зазначено, що зазначені в клопотанні про повернення вилученого майна речі та документи оглядаються та після проведення даних оглядів, у випадку наявності на них інформації, що має значення для досудового розслідування, буде вирішено питання з приводу віднесення вилучених речей до речових доказів.
Також в листі від 31 грудня 2021 року старшого слідчого зазначено, що разом з цим у випадку не виявлення на вказаних речах та документах інформації, що має значення для досудового розслідування, вони будуть повернуті володільцю.
Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого/прокурора.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.
21 грудня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 (справа № 757/66111/21-к), постановленої на підставі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , проведено обшук за робочим місцем ОСОБА_4 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
З тексту ухвали вбачається, що надання дозволу на проведення обшуку пов`язане з кримінальним провадженням № 0000052 від 07.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362 КК України.
В ухвалі суду вказано, що обшук повинен бути проведений з метою відшукання і вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: персональних електронно-обчислювальних машин, мобільних телефонів, флеш-накопичувачів та інших електронних приладів, на яких зберігається або може зберігатись інформація із відомостями щодо вчинення вказаного злочину, що не можливо встановити без проведення комп`ютерно-технічної експертизи, банківських карток котрі використовувалися у злочинній діяльності, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, інших документів та предметів (записників, блокнотів, зошитів тощо) з відомостями, що свідчать про вчинення зазначеного вище злочину та були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до протоколу обшуку від 21 грудня 2021 року, під час проведення вищевказаного обшуку були вилучені:
- електронно-обчислювальний пристрій (машина) комп`ютер марки DELL, чорного кольору;
- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
Так, в протоколі обшуку від 21 грудня 2021 року зазначено, що під робочим столом ОСОБА_4 виявлено сумку в середині якої виявлено мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234, який вилучено, упаковано до спеціального пакету. Поряд з цим у вищевказаній сумці виявлено банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22 та блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
Заявником та його адвокатом в протоколі обшуку зазначено, що вказане майно вилучено безпідставно, оскільки дозволу на огляд особистої сумки слідчий суддя не надавав. Заявник власної згоди на огляд особистих речей також не надавав.
Крім того, протокол обшуку не містить відомості про спосіб ідентифікації вилученого телефона марки Nokia. Зокрема, відповідно до загальнодоступних даних, уточнення «Model TA-1234» є лише модифікацією телефона марки Nokia, разом з тим не є даними, за допомогою яких у сукупності з іншими встановленими під час досудового розслідування відомостями можна було би ідентифікувати його IMEI або встановити, чи містить він інформацію про обставини, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні №0000052 від 07.04.2021.
28 грудня 2021 року старшому слідчому другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 подано клопотання про повернення вилученого майна, а саме:
- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
10 січня 2022 року на моб. номер адвоката ОСОБА_3 (моб. номер НОМЕР_2 ) направлено фото листа від 31 грудня 2021 року старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві ОСОБА_5 в якому зазначено, що зазначені в клопотанні про повернення вилученого майна речі та документи оглядаються та після проведення даних оглядів, у випадку наявності на них інформації, що має значення для досудового розслідування, буде вирішено питання з приводу віднесення вилучених речей до речових доказів.
Також в листі від 31 грудня 2021 року старшого слідчого зазначено, що, разом з цим, у випадку не виявлення на вказаних речах та документах інформації, що має значення для досудового розслідування, вони будуть повернуті володільцю.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Так, у своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Так, судовим розглядом встановлено, що під час проведення обшуку 21.12.2021, на підставі ухвали слідчого судді від 13.12.2021 було вилучено:

- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
Всупереч зазначеному, представником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві на час розгляду скарги слідчому судді не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_4 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування. Оскільки, доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000052 від 07.04.2021.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.

За вказаних обставин, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 21.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , яке необхідно усунути шляхом зобов`язання останнього повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.04.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.04.2021, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені під час обшуку 21 грудня 2021 року речі, а саме:
- мобільний телефон марки Nokia з прозорим чохлом, Model TA-1234;
- банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка дійсна до 08.22;
- блокнот з рукописним текстом (блокнот із зображенням ручки).
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1