Дата документу 13.07.2022 Справа № 322/50/16
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдинийунікальний№322/50/16 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1078/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 червня2022 року, якою у відношенні,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2022 року включно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189 КК України.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 червня 2022 року було продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2022 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, а також те, що ОСОБА_6 може іншим чином перешкоджати проведенню судового розгляду з огляду на те, що у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений постійно скаржиться на поганий стан здоров`я, разом з тим сам намагався зашкодити своєму здоров`ю та ковтав металеві предмети, крім того ОСОБА_6 обвинувачується у вчинення умисних тяжких злочинів, в той час як в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області вже перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчинення, зокрема, тяжких та особливо тяжких злочинів, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, надавши йому можливість пройти повне медичне обстеження.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його стан здоров`я, оскільки в його тілі знаходяться металеві вироби.
Зазначає, що всі ризики, на які посилався прокурор, були спростовані доказами, наданим його захисником.
Звертає увагу на те, що на даний час він потребує двох планових операцій та з кожним днем його стан здоров`я погіршується.
Вказує, що у СІЗО м. Черкаси немає належних умов для тримання його під вартою.
Крім того, просить звернути увагу на те, що його мати є інвалідом 3 групи, потребує в його догляді, оскільки він є її єдиним сином.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та змінити запобіжний захід ОСОБА_6 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своєї скарги вказує, що стан здоров`я ОСОБА_6 періодично погіршується в умовах тримання останнього під вартою в слідчому ізоляторі, обвинувачений не отримує належної медичної допомоги, яка йому необхідна за станом здоров`я, а тому подальше утримання його під вартою не відповідає практиці ЄСПЛ та порушує його право на особисту свободу.
Зауважує, що відповідно до Консультації завідуючого відділенням мікрохірургії ЛОР - органів, обвинуваченому показане планове хірургічне лікування.
Крім того, відповідно до довідки лікаря терапевта, ОСОБА_8 , який є батьком обвинуваченого має гіпертонічні хвороби та потребує додаткового догляду.
Зауважує, що з довідки, виданої лікарем ОСОБА_9 , ОСОБА_10 перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, що підтверджують потребу батьків обвинуваченого у догляді за ними.
Вказує, що відповідно до довідки характеристики, виданої виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради, ОСОБА_6 допомагає батькам по домашньому господарству та його батьки потребують допомоги від ОСОБА_6 .
Звертає увагу на те, що згідно довідки №1525 від 2 червня 2022 року, ОСОБА_6 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї - ОСОБА_10 , 1961 року народження та ОСОБА_11 , 1975 року народження.
Крім того, звертає увагу на те, що відповідно до довідки №1562 від 8 червня 2022 року, ОСОБА_10 1961 року народження є інвалідом 3 групи по життєво та потребує стороннього догляду.
Зауважує, що батьки обвинуваченого потребують стороннього догляду, який він може їм забезпечити, перебуваючи під домашнім арештом.
Вказує, що вищевказані обставини оголошувались захисником у судовому засіданні, були надані письмові документи на підтвердження вказаних обставин, але суд першої інстанції не взяв до уваги позитивну характеристику обвинуваченого та його поганий стан здоров`я, який в умовах несвободи тільки погіршується з кожним днем, ОСОБА_6 потребує негайної медичної допомоги.
Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України в цьому кримінальному провадженні відсутні або низькі.
Зазначає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має родину, в нього є житло, в якому він проживав до затримання.
Крім того вказує, що беззаперечним доказом відсутності ризиків про які зазначав прокурор та суд, є факт відсутності заяв та скарг свідків, потерпілих про вчинення на них будь-якого тиску або погроз.
Зауважує, що вже зібрані всі докази по справі, проведені експертизи, потерпілі та свідки повідомлені письмово про відповідальність за завідомо неправдиві покази та за відмову від давання показань, тобто ніякого тиску або іншого втручання у хід кримінального провадження ОСОБА_6 не може чинити, в тому числі знаходячись під домашнім арештом.
У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду апеляційних скарг не подавав.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.
Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений навмисно шкодить своєму здоров`ю, ковтаючи металеві предмети, у зв`язку із чим постійно скаржиться на стан свого здоров`я. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 будь-яким способом намагається перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 189 КК України в той час як відносно нього вже перебували у суді першої інстанції кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні, в тому числі ще ряду тяжких та особливо тяжких умисних злочинів, крім того, останній офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається; відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчить про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Доводи захисника з приводу відсутності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, оскільки судом першої інстанції такий ризик не був встановлений, з чим погоджується і апеляційний суд.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом вірно було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час апеляційному суду не надано.
Доводи обвинуваченого та його захисника з приводу того, що ОСОБА_6 має мати, яка є інвалідом 3 групи, має місце реєстрації, його батько має гіпертонічні хвороби, на даний час не можливо віднести до тих стримуючих чинників які б могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, вищевказані доводи, які свідчать про наявність у обвинуваченого родини та місця його реєстрації не можуть переважати фактичну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , який будучи обізнаним про наявність відносно нього кримінального провадження щодо вчинення ним тяжких та особливо тяжких злочинів, знову обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, що в цілому свідчить про його високу суспільну небезпеку.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Разом з тим, колегія суддів враховує повідомлення обвинуваченого з приводу його стану здоров`я та приходить до наступного.
Відповідно до ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою.
Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і держаних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.
Як випливає із рішення ЄСПЛ у справі «Каверзін проти України» надання медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відреагувати на повідомлення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо стану його здоров`я та відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я останнього, який перебуває в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 206, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21червня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2022 року включно, залишити без змін.
У відповідності до ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4