Справа № 697/942/20
Номер провадження 1-кп/697/12/2022
У Х В А Л А
Іменем України

18 жовтня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області проведеному в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канева, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 08.04.1999 Канівським міським судом за ч.1 ст. 222, ст. 94 КК України до 8 років позбавлення волі; 22.09.2009 Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, 16.12.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., судимість у відповідності до ст. 89 КК України незнята та непогашена у встановленому законом порядку,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

12.10.2022 обвинувачений ОСОБА_4 направив до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації ним обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах воєнних дій в Україні

14.10.2022 від прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, яке обгрунтоване тим, що розглянути дане кримінальне провадження до спливу застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видається за можливе, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а зважаючи на міру покарання, що може загрожувати йому у разі визнання винуватим, існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ці ризики не відпали і продовжують існувати та обставини визначені в ст.178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав у повному обсязі, оскільки визначений строк тримання під вартою ОСОБА_4 згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.08.2022 закінчується 20.10.2022 та з часу обрання запобіжного заходу ризики не зменшились, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, ризик продовження протиправної діяльності та вчинення кримінальних правопорушень, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо. Вказав, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання необхідно відмовити, оскільки згідно ст. 616 КПК України ОСОБА_4 не може проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, тому, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить змінити обраний щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації ним обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах воєнних дій в Україні.

Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178,199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел для існування, переховувався від суду, що свідчить про продовження існування ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню письмовими документами, ухиляючись тим самим від притягнення до кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання для призову на військову службу під час мобілізації, слід відмовити з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбаченихчастиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Законом України №2125-ІХ від 15.03.2022 внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та доповнено статтею 616, якою врегульовано скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміну запобіжного заходу з інших підстав.

Так, згідно з ч.1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1 ,257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З контекстного аналізу вказаних норм випливає, що із клопотанням про скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації обвинувачений має право звернутися до прокурора, та за результатами розгляду такого клопотання прокурор має право звернутися до суду про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову цієї особи на військову службу під час мобілізації.

Окрім цього, ч. 1 ст. 616 КПК України передбачено вичерпний перелік статей КК України за якими скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відносно обвинуваченого, який тримається під вартою не може бути застосовано.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації обвинуваченим, як громадянином України, придатним до військової служби за станом здоров`я і віком, конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах оголошеного в Україні воєнного стану, не грунтується на момент клопотання на нормах кримінального процесуального закону.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Так, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 не містить обов`язків, які можуть бути покладені судом при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинуваченим не наведено доводів про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи обвинуваченого про зміну запобіжного з тримання під вартою на особисте зобов`язання з метою реалізації ним обов`язку щодо захисту Вітчизни в умовах воєнних дій в Україні, суд вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані всі свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.

На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено з 1 липня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2600 грн.

При визначенні розміру застави суд враховує тяжкість злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий стан.

За таких обставин заставу слід визначити у розмірі п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 130 000 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.177-178, 182,183. 199-200, 331, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.12.2022 включно, про що йому оголосити.

Копію даної ухвали в частині продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити на виконання начальнику державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та учасникам кримінального провадження.

Визначити розмір застави в сумі 130 000 грн., у випадку внесення якої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 такі зобов`язання:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з місця проживання і без дозволу прокурора та суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання, або роботи.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк з дати винесення цієї ухвали і до прийняття судом рішення по кримінальному провадженню за №0000067 і набрання вироком або ухвалою законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , та заставодавцю, що у разі якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причини чи не повідомить причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на ним цією ухвалою обов`язки застава звертається в дохід держави. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Канівський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1