Провадження № 1-«кс»/522/5940/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільськ, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей 2007 року народження та 2013 року народження, працюючого приватним виконавцем виконавчого округу міста Одеса та Одеської області з 2019 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0001066 від 24.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділом Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001066, відомості про яке 23.09.2022 внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України, відповідно до рішення кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 04.03.2019 ОСОБА_5 надано право на здійснення діяльності приватного виконавця, та видано посвідчення приватного виконавця №0315 від 13.03.2019.
Відповідно до ст. 1 Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відповідно до ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Згідно ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Згідно ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:
1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
1-1) судових наказів;
2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
3) виконавчих написів нотаріусів;
4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.
Згідно, ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавчі провадження», передбачено підстави зняття арешту з майна, а саме:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Пунктом 4 розділу ІІ «Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерство юстиції України № 64/261/5 від 30.01.2018 визначено, що: «Арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про:
- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;
- повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону;
- зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону.
Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом.
Постанова, на підставі якої припиняється арешт майна боржника, надсилається до ЄДР в електронному вигляді з використанням ЕЦП державного, приватного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП».
З огляду на вищевикладене ОСОБА_5 будучи приватним виконавцем виконує надані йому повноваження пов`язані з наданням публічних послуг передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та є суб`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 368-4 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 (позичальник) у 13.05.2019 уклав договір позики №1305-2019 з ОСОБА_9 (позикодавець) на суму 179 966 гривен, що еквівалентно 6 804 доларів США, з датою виконання умов договору до 13.05.2020.
Згідно п. 9 умов договору «Забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вищевказаним договором є передача в заставу рухомого майна: автомобіль марки автомобіля марки Land Rover, модель RANGE ROVER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого зареєстрований в ТСЦ 5141 від 28.12.2018».
В цей же день, 13.05.2019 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір застави відповідно до якого, заставодавець зобов`язаний повернути заставодержателю позику в розмірі 179 966 гривень еквівалентну 6 804 доларів США до 30.05.2020 за договором позики №1305-2019 від 13.05.2019, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , та зареєстрований в реєстрі за №588.
У зв`язку із скрутним матеріальним становищем ОСОБА_8 не зміг своєчасно виконати умови договору позики, через що за зверненням ОСОБА_9 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , винесено виконавчий напис №263 від 25.03.2020 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 предмета застави, а саме автомобіля марки RANGE ROVER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 5141 від 28.12.2018, що за договором застави забезпечує вимоги позикодавця за договором позики грошових коштів в сумі 179 966 гривен.
В подальшому, в 2020 році, біль точний час та дату під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 , з виконавчим написом №263 від 25.03.2020 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 предмета застави, а саме автомобіля марки RANGE ROVER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 5141 від 28.12.2018, що за договором застави забезпечуються вимоги позикодавця за договором позики грошових коштів в сумі 179 966 гривен.
В свою чергу Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 3- 4, 24 - 27 Закону України «Про виконавче провадження» 17.07.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62607087 за виконавчим написом №263 від 25.03.2020 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 предмета застави, та повідомлено про наявність вказаної постанови боржника.
В подальшому, у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 27.07.2020 винесено постанову про накладено арешту на транспортний засіб: автомобіль марки RANGE ROVER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
В той же час, Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_8 , а саме автомобіля марки LAND ROVER, 2006 року випуску, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , яку направлено відповідно до п.2 резолютивної частини постанови на виконання в органи та установи які посвідчують договори відчуження майна, чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження.
Під час пересування ОСОБА_8 23.04.2021, на своєму автомобілі марки LAND ROVER, 2006 року випуску, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , останнього було зупинено працівниками патрульної поліції ГУНП в Одеській області, та повідомлено про розшук вказаного автомобіля, після чого автомобіль було вилучено по поміщено на штрафмайданчик.
З метою з`ясування інформації та підстав накладання арешту та вилучення належного ОСОБА_8 , майна, а саме: автомобіля марки LAND ROVER, 2006 року випуску, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, останній звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 .
Під час зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про необхідність виконання умов договору позики №1305-2019 від 13.05.2019 укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме погашення грошової заборгованості, а також повідомив, що у разі виконання зазначених умов договору, ним буде прийнято рішення про зняття арешту з автомобілю останнього .
В подальшому, на адресу Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 , 01.11.2021 надійшла мирова угода укладена між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 01.11.2021, яку в подальшому було затверджено ухвалою Арцизького районним судом Одеської області від 19.01.2022, згідно якої ОСОБА_8 (позивач) по справі, сплачує ОСОБА_9 , (відповідачу) по справі, суму заборгованості в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США в еквіваленті за курсом до української гривні по курсу станом на 01.11.2021 року 26,50 грн. за 1 долар США, що складає 185 500 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
На підставі зазначеної мирової угоди, Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 02.11.2021 на підставі вимог ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про зняття арешту з майна, боржника ОСОБА_8 , а саме автомобіля марки Land Rover, модель RANGE ROVER, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі кузова № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .
В цей же час, у Приватного виконавця ОСОБА_5 виник злочинний намір на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , в зв`язку чим, він не вніс відповідні відомості до реєстру боржників, бази НАІС, та не повернув другий комплект ключа, від вказаного автомобіля ОСОБА_8 .
В подальшому, 21.09.2022 ОСОБА_8 через втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до територіального сервісного центру НОМЕР_4 , де дізнався, що в базі НАІС не знято арешт з його автомобіля, що унеможливлює оформлення нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Цього ж дня ОСОБА_8 , зателефонував на робочий телефон Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 , та повідомив, про те, що останнім не внесені відповідні відомості до базі НАІС, що унеможливлює оформлення нового свідоцтва про реєстрацію.
Бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з метою незаконного особистого збагачення, 21.09.2022 ОСОБА_5 , використовуючи надані йому повноваження, пов`язані з наданням публічних послуг, відповідно до покладених на нього обов`язків маючи доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, бажаючи отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_8 , поєднану з вимаганням, на зустрічі з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив останнього про те, що він може внести відповіді відомості до реєстру, а також повернути другий комплект ключа від автомобіля, за надання неправомірної вигоди в розмірі 1000 гривен за повернення ключа від автомобіля та 500 доларів США за зняття арешту з його автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_5 були створені умови за яких ОСОБА_8 був вимушений надати неправомірну вигоду ОСОБА_5 з метою запобігання шкідливим наслідкам своїх прав та законних інтересів.
В подальшому, 27.09.2022 близько 10 год. 00 хв., після телефонної розмови яка відбулася між Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , останній прибув за місцем роботи ОСОБА_5 .
Під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що шукає шляхи вирішення проблеми та може допомогти ОСОБА_8 в питанні зняття арешту з автомобіля після надання останнім йому особисто неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, куди входять вирішення проблем з електронними базами і повернення другого комплекту ключа, на його автомобіль .
Також, в цей же день, приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 на його мобільний телефон та повідомив, що знайшов спосіб вирішення проблеми, при цьому наполягав на зустрічі, в результаті чого вони домовилися про зустріч 29.09.2022 о 15 год.00 хв, за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12А.
Так, 29.09.2022 приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , бажаючи довести свій злочинний намір направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди до кінця, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою особистого збагачення, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, за внесення відповідних відомостей до реєстру боржників, бази НАІС, та повернення другого комплекту ключа від автомобіля, передав при цьому ОСОБА_8 , супровідний лист до ГСЦ МВС України про зняття арешту з майна боржника, постанову про зняття арешту з майна від 02.11.2011, по виконавчому провадженню №62607087, та ключ від автомобіля RANGE ROVER реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить останньому.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Котовськ, громадянин України, українець, який має вищу освіту, працює приватним виконавцем виконавчого округу міста Одеса та Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_8 , проведеними протоколами огляду, осідування, обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 може:
1.Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюваний підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України одержання приватним виконавцем неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
2.Незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину у скоєнні якого він підозрюється та, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання в залі судового засідання, оскільки підозрюванийзнає місце їх проживання та може незаконно на них впливати.
3.Вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурори та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з обставин викладених в ньому.
Піозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу, зазначили що ризики відсутні, підозра не обгрунтована.
Розглянувши клопотання, заслухав думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є запобігання спроб перешкоджати кримінальному провадженню.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд враховує що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності,
Також, суд враховує ту обставину що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.
Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість правопорушення, у якому вона підозрюється, та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України вважає необхідним визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками обставин скоєння кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 29.09.2022 року з моменту фактичного затримання особи та припиняє свою дію 27.11.2022 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: