Справа № 489/1250/22
кримінальне провадження
№1-кп/489/691/22
УХВАЛА

29 вересня 2022 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6

при проведенні судового розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом складеним відносно особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ

Захисником було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурором, в свою чергу, було заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою, проти якого захисник та обвинувачений заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання та просили змінити за можливості запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, представника потерпілої, який заперечував проти клопотання захисника та підтримав клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачюється у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України. Санкцією статті передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. На даний час у справі триває судове слідство, залишаються недопитаними свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також судом не досліджувалися пісьмові докази.

Суд вважає, що на даний час обгрунтованість/необгрунтованість обвинувачення може бути доведена лише відповідним вироком суду, та окремо від наявності відповідних ризиків не може бути окремою підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду, посилаючись на тяжкістю можливого покарання.

Захисник вважає, що зазначеного вище ризику не існує, останній є лише припущенням та наполягає на тому, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо забезпечити, зокрема, цілодобовим домашнім арештом. На обгрунтування зазначеного допитано ОСОБА_9 , яка надала покази про наявність в останньої можливості утримувати ОСОБА_4 , у разі зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, дослідивши додані захисником до клопотання документи, вважає, що на даний час поза розумним сумнівом дійсно залишається ризик переховування обвинуваченого від суду. Так, обвинувачений, на даний час на території м. Миколаєва не зв`заний міцними соціальними зв`зками, на час війни проживав самостійно за адресою реєстрації, оскільки дружина з дитиною залишила місто.

Також наближчення м. Миколаєва до лінії активних бойових дій, на думку суду, може не забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у разі зміни запобіжного заходу, що, зокрема, може стати підставою і для переховування від суду,

Враховуючи зазначене, суд вважає, що встановленому вище ризику неможливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом, а тому вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до 27.11.2022 р.

З урахуванням вищевикладеного в задоволені клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 199, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

Продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою до 27.11.2022 р.

В задоволенні клопотання захисника - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення її копії.

Суддя