Справа № 940/1551/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2722/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 01.06.2022 року, якою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом,-

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2021 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходився в с. Скибинці Білоцерківського району Київської області, де у останнього виник умисел зателефонувати на спеціальну лінію «102» та повідомити завідому неправдиву інформацію про підготовку підпалу.
ОСОБА_7 , маючи на меті демонстрацію своєю зухвалості, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у працівників поліції відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, а також порушить громадську безпеку, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, з метою породження паніки серед працівників поліції, здійснив дзвінок з мобільного телефону своєї баби ОСОБА_8 із абоненського номеру НОМЕР_1 , оператора мобільного зв?язку «Київстар», на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції в Київській області. В ході телефонної розмови із оператором спецлінії «102», ОСОБА_7 в усній формі повідомив про підготовку підпалу відділення поліції, при цьому вказав, що має при собі каністру з бензином, перебуває на АЗС у с. Кашперівка і прямує до відділення поліції в м. Тетіїв.
Однак, під час перевірки вказаної інформації ОСОБА_7 знайдено біля занедбаного будинку на АДРЕСА_1 . Тобто ОСОБА_7 , здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку підпалу, яке загрожувало загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками. Вказані дії ОСОБА_7 у подальшому призвели до введення начальником відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області плану оборони адміністративного будинку та дезорганізації функціонування відділення поліції № 3 .
Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, що виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку підпалу, перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 685 від 15.12.2021 року ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому діянь страждав на легку розумову відсталість з емоційно-вольовими розладами ( за МКХ-10-F 10.1). Під час скоєння інкримінованих йому діянь не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
20.12.2021 року до Тетіївського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені № 0002872 від 20.11.2021 року щодо ОСОБА_7 , оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 685 від 15.12.2021 року ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому діянь страждав на легку розумову відсталість з емоційно-вольовими розладами ( за МКХ-10-F 10.1), під час скоєння інкримінованих йому діянь не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.06.2022 року до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.
В обґрунтуванні суд послався на те, що сукупність зібраних та досліджених по кримінальному провадженню доказів свідчить про те, що дане суспільно-небезпечне діяння вчинено саме ОСОБА_7 , який за своїм психічним станом в період інкримінованих йому дій не може усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу змінити та виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані неосудності, не міг усвідомлювати суб`єктивну сторону вчинюваного ним суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність мати умисел і мету, які відповідно до ст..505 КПК України в цьому випадку встановленню не підлягають, тому в цій частині ухвала суду підлягає зміні.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається із мотивувальної частини рішення, суд вказав на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_10 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України
Також судом першої інстанції досліджено висновок судово-психіатричної експертизи № 685 від 15.12.2021 та встановлено, що ОСОБА_7 у період вчинення інкримінованого йому діяння та на цей час страждає на легку розумову відсталість з емоціно-вольовими розладами, під час скоєння діяння не міг усвідомлювати свої дії і керувати ним.
Виходячи із передбачених ст. 19 КК України критеріїв, осудною є особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тоді як неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Враховуючи зазначене, особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Виходячи із положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.
Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки, зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.
Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності), а бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.
Отже, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.
Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином, а мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.
Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, при цьому прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.
Тому із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 2- КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.
ОСОБА_7 , перебуваючи у стані неосудності, не міг усвідомлювати суб`єктивну сторону вчинюваного ним суспільно небезпечного діяння, що свідчить про відсутність мати умисел і мету, які відповідно до ст. 505 КПК України в цьому випадку встановленню не підлягають.
Допущені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи наведені положення закону, ухвалу Тетіївського районного суду слід змінити, а саме із мотивувальної частини виключити посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст.401, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції- задовольнити.
Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 01.06.2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: