Справа № 344/9792/22
Провадження № 1-кп/344/1081/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Деркач Н.І.,

з участю секретаря: Струк Л.М.,

прокурора: Лизака Р.В.,

захисника: Олейняша М.І.,

обвинуваченого: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бішкек (Киргизька Республіка), жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Росії, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 брав участь у терористичній організації та брав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17 на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим (далі - АР Крим), області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-УІП від 18.01.2018. діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який акт виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»),

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано Російську Федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а «ДНР» і «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР») терористичними організаціями.

Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена Постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-УІІІ, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації ДНР» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-УІІ, Заяві Верховної Ради України Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, СІНА, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-УШ, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.

Враховуючи вищевикладене, так звана організація «ДНР» містить всі необхідні ознаки терористичної організації, має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ДНР» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Донецької області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «ДНР», 12.11.2014 її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів ДНР» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «ДНР» (далі -НМ «ДНР»), яка дислокуються в різних населених пунктах, місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів Російської Федерації.

Встановлено, що до складу «НМ «ДНР» входить структурний підрозділ - «115» полк, який складається з батальйонів та окремих підрозділів забезпечення. Згідно організаційно-штатного розпису до складу 3 батальйону входить «Окремий стрілково-снайперський взвод».

Політичне та військове керівництво Російської Федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103. від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил Російської Федерації на територію України.

19 лютого 2022 року головою «ДНР» підписано указ № 29 «Про проведення загальної мобілізації», та оголошено повну мобілізацію.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року, приблизно о 05 годині, президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24 лютого 2022 року, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зел енського № 64/2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022.

Проте, ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив дії спрямовані на вступ до терористичної організації «ДНР».

Крім того, ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив дії спрямовані на вступ до не передбаченого законом збройного формування «ДНР».

В свою чергу, 24.02.2022, о 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованою та фінансованою Російською Федерацією «НМ «ДНР».

24 лютого 2022 року невстановленою особою, за невстановлених обставин. ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР» на посаду «снайпер-радіотелефоніст», та отримав військове звання «рядовий».

Так. ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій. передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР», у період з 24.02.2022 до 27.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю (снайперська гвинтівка Драгунова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил Російської Федерації та «НМ «ДНР». виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, на предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_1 була припинена 27.04.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України в селищі Момонтове Харківського району Харківської області.

Окрім того, ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив дії спрямовані на вступ до не передбаченого законом збройного формування «ДНР».

В свою чергу, 24.02.2022, о 08 год. 30 хв., ОСОБА_1 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно прибув до пункту збору мобілізованих «ДНР», чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованою та фінансованою Російською Федерацією -«НМ «ДНР».

24 лютого 2022 року невстановленою особою, за невстановлених обставин, ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР» на посаду «снайпер-радіотслефоніст», та отримав військове звання «рядовий».

Так, ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в складі окремого стрілково-снайперського взводу 3 батальйону 115 полку «НМ «ДНР», у період з 24.02.2022 до 27.04.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю (снайперська гвинтівка Драгунова) та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та «НМ «ДНР», виконував обов`язки «солдата» в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку контрольних пропускних пунктів, перевірку документів мешканців населених пунктів, які захоплені збройними силами Російської Федерації під час повномасштабного вторгнення, па предмет виявлення військовослужбовців Збройних Сил України.

Злочинна діяльність ОСОБА_1 була припинена 27.04.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України в селищі Момонтове Харківського району Харківської області.

Обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчинених злочинах визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що він народився в м. Бішкек (Киргистан), є громадянином Російської Федерації. У 2011 році переїхав в Україну у Луганську область м. Брянка, де проживав та навчався. У 2015 році отримав паспорт громадянина ЛНР, а у 2019 році паспорт громадянина РФ. 24.02.2022 року він був мобілізований на військову службу до ДНР, добровільно прибув у військкомат, де отримав посаду снайпера-радіотелефоніста, обмундирування та зброю. Далі разом із іншими військовослужбовцями вирушив до вокзалу м. Макіївка, звідки їх перевезли у с. Веселе Харківської області, а потім у с. Момотове. Під час чергування на блокпостах перевіряв документи , підтримував радіо зв`язок між блокпостами, брав участь у бойових спецопераціях на території Харківської області. 27.04.2022 року під час руху у напрямку с. Бобровка був затриманий військовослужбовцями ЗСУ. Визнає в повному обсязі всі обставини вчиненого, спосіб та час вчинених злочинів, а також погоджується із правильністю кваліфікації його дій. Покази надає добровільно , без будь якого тиску. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності його позиції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь у терористичній організації та за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, дані, що характеризують обвинуваченого, його вік.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_1 слід призначити за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкцій вказаних статей.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Відповідно до ст.615 КПК України, керуючись ст.ст.368-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією всього належного майна;

- за ч.2 ст.260 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього належного майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ