печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва судове провадження за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської міської прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про передачу в управління речових доказів актів, на яві накладено арешт у кримінальному провадженні № 0003490 від 17.11.2016, -
В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської міської прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про передачу в управління речових доказів актів, на яві накладено арешт у кримінальному провадженні № 0003490 від 17.11.2016.

11 липня 2022 року на підставі розпорядження керівника апарату від 11 липня 2022 року, у зв`язку з смертю судді ОСОБА_4 , здійснено повторний автоматизований розподіл та визначено суддю для розгляду справи та передано згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003490 від 17.11.2016 за фактом створення колишнім Президентом України ОСОБА_5 злочинної організації, керівництва нею та її діяльністю, вчинення вказаною організацією у 2010 році кримінальних правопорушень з метою узурпації влади, організації вищими посадовими особами держави перевищення влади та службових повноважень працівниками правоохоронних органів в період листопада 2013 лютого 2014 року, що призвело до масових жертв серед протестувальників, організації їх умисних вбивств та інших фактів протидії протестним акціям, надання неправомірної вигоди народним депутатам України, членам Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, військовослужбовцям вищого офіцерського складу військових формувань та іншим службовим особам, які займали відповідальне становище в особливо великому розмірі, а також за іншими фактами за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ст. 5 ст. 369,ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 368-2 КК України.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяви, клопотання не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність застосування того чи іншого заходу.
Сторона кримінального провадження, яка подала клопотання прокурор у кримінальному провадженні прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської міської прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 до суду не з`явився. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, зважаючи на неявку до суду сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської міської прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про передачу в управління речових доказів актів, на яві накладено арешт у кримінальному провадженні № 0003490 від 17.11.2016- відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1