Справа №591/841/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/352/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
Іменем України

28 вересня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/841/22 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2022 щодо накладення арешту на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ТОВ «ІНВЕСТ-ВІ» адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі представник власника майна ТОВ «ІНВЕСТ-ВІ» адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна. Майно, на яке накладено арешт було передано ТОВ «ІНВЕСТ-G» до статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ ВІ» в законний спосіб, оскільки будь-яких обмежень чи заборон щодо нього на момент вчинення правочину не існувало, а тому відсутні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу. ТОВ «ІНВЕСТ-ВІ» з 18.05.2021 є власником цього майна, при цьому будь-яких спроб його відчуженню не вчиняло, що свідчить про відсутність ризиків його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших негативних наслідків.

06.07.2022 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором відділу Сумської обласної прокуратури, звернулася заступник начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтувала тим, що службові особи ТОВ «Інвест-G» з 06.07.2021 ухиляються від виконання рішення Господарського суду Сумської області від 31.03.2021 у справі № 920/1219/20 про стягнення з ТОВ «Інвест-G» на користь Сумської міської ради 884097,26 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки та судового збору в сумі 13 261,46 грн, а також завдання колишнім власником та засновником ТОВ «Інвест-G» ОСОБА_11 збитків підприємству на загальну суму 507200 грн.

30.12.2021 відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000249 за ч. 3 ст. 382 КК, а 16.02.2022 за ч. 2 ст. 364-1 КК.

Зважаючи на те, що у органу досудового розслідування існують обгрунтовані підстави вважати, що процедура відчуження та перереєстрації нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , р. н. НОМЕР_1 нежитлове приміщення, дитячий садок № 54 загальною площею 1608,8 кв/м вчинена з метою ухилитися від виконання судового рішення шляхом зловживання службовими повноваженнями службової особи ТОВ «Інвест-G», вказане майно є предметом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям речового доказу, і яке може повторно передано до статутного капіталу іншої юридичної особи або відчужено в інший спосіб з метою ускладнення виконання судового рішення, у зв`язку із чим просила накласти на нього арешт шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2022 вказане клопотання про арешт майна задоволено. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є доказом злочину, який розслідується в межах даного кримінального провадження, відповідає критеріям речового доказу, а незастосування обмежувальних заходів щодо цього майна може перешкодити проведенню досудового розслідування.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги представника власника майна без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-2, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшла цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно виключно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином вмотивовано, оскільки при вирішенні зазначеного вище питання дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.12.2021 за № 0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК, а 16.02.2022 за ч. 2 ст. 364-1 КК.

З клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 убачається, що 30.12.2021 до Сумської обласної прокуратури надійшло повідомлення від директора департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської ради ОСОБА_12 про те, що службові особи ТОВ «Інвест-G» з 06.07.2021 ухиляються від виконання рішення Господарського суду Сумської області від 31.03.2021 про стягнення ТОВ «Інвест-G» на користь Сумської міської ради 884097,26 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, а 16.02.2022 арбітражний керуючий ОСОБА_13 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення колишнім керівником та засновником ТОВ «Інвест-G» ОСОБА_11 , який зловживаючи своїми повноваженнями, з метою одержання неправомірної вигоди, всупереч інтересам юридичної особи завдав підприємству збитки на суму 507200 грн.

В ході досудового розслідування встановлено 31.03.2021 рішенням Господарського суду Сумської області задоволено позов Сумської міської ради до ТОВ «Інвест-G» та стягнуто на користь Сумської міської ради 884097,26 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, яке набрало законної сили 07.07.2021.

18.05.2021 ОСОБА_11 , будучи співзасновником та директором «Інвест-G», достовірно знаючи про рішення суду, виступив засновником (співзасновником) та учасником ТОВ «Інвест-ВІ» та вніс до статутного фонду нового товариства майно вартістю 507200 грн у виді нежитлового приміщення загальною площею 1608,8 кв/м за адресою: АДРЕСА_1 , порушивши при цьому вимоги ст. 30, 34 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказане нерухоме майно на праві приватної власності належить ТОВ «Інвест-ВІ», а 15.09.2021 ТОВ «Інвест-G» змінило свою юридичну адресу, засновника і керівника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.11.2021 відкрито провадження у справі № 920/1036/21 про банкрутство ТОВ «Інвест-G», розпорядником майна призначено ОСОБА_13 . Під час проведення процедури банкрутства встановлено, що ТОВ «Інвест-G» прийняло рішення про продаж частки у розмірі 50% у статутному капіталі ТОВ «Інвест-ВІ» ОСОБА_14 в грошовому еквіваленті 507200 грн, без повернення нерухомого майна нежитлового приміщення загальною площею 1608,8 кв/м за адресою: м. Суми, вул. 3-й Парковий проїзд, 8 та несплати грошових коштів в сумі 507200 грн ТОВ «Інвест- G».

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Сумській області від 04.07.2022 вказаний об`єкт нерухомого майна визнаний речовим доказом.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту нерухомого майна за адресою: м. Суми, 3-й Парковий проїзд, 8, р. н. 01 (нежитлове приміщення, дитячий садок № 54 загальною площею 1608,8 кв/м), право приватної власності на яке зареєстровано за ТОВ «Інвест-ВІ», оскільки на даний час існує необхідність в забезпеченні збереження цього майна як речового доказу, з метою запобігання спробам вчинення будь-яких дій, пов`язаних з його переоформленням, відчуженням права власності до встановлення законності обставин щодо його заволодіння.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказане нерухоме майно було передано до статутного капіталу ТОВ «Іневст-ВІ» в законний спосіб, оскільки будь-яких обмежень чи заборон щодо нього на момент вчинення правочину не існувало, а тому відсутні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказаний об`єкт нерухомості є предметом кримінального правопорушення у зв`язку з чим має значення речового доказу у кримінальному провадженню, а також має безпосереднє та вирішальне значення для виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382 , ч. 2 ст. 364-1 КК, в діях відповідних осіб.

Аналізуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування всупереч доводів апеляційної скарги виправдовують втручання у права та інтереси ТОВ «Іневст-ВІ» з метою забезпечення збереження такого майна, виключення можливості перепродажу або іншого його відчуження, вчинення будь-яких реєстраційний дій, або інших дій, направлених на приховування незаконних реєстраційних дій та слідів злочину, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Також колегія суддів, вирішуючи питання щодо об`єму (кількості), законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, неможливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного в ухвалі майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником власника майна не надано та колегією суддів не встановлено.

У сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ТОВ «Інвест-ВІ шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним, діяв у спосіб та в межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна з приводу того, що товариство будь-яких спроб щодо його відчуженню не вчиняло, що свідчить про відсутність ризиків його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших негативних наслідків є непереконливими.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Таким чином, арешт на майно у даному кримінальному провадженні накладений за наявності для цього правових підстав та відповідає вимогам КПК, а матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження у визначеному слідчим суддею об`ємі є виправданим, пропорційним та необхідним.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 19.07.2022 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000249 від 31.12.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4