ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/959/22 Справа № 201/439/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002050, за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року, стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду від 17 січня 2022 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі. Звільнено останнього від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.
Судом І інстанції встановлено, що 18 серпня 2018 року приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу будинку № 40 по пр. Героїв у м. Дніпро, на землі, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина світлого кольору, а саме: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої обмежено метамфетамін.
Після цього, ОСОБА_9 , достовірно розуміючи, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною - метамфетаміном, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту, діючи умисно, незаконно придбав психотропну речовину - метамфетамін для особистого вживання, без мети збуту, сховавши її у задньому кармані одягнутих на ньому шортів, тим самим, умисно, незаконно придбав та почав зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину - метамфетамін, пересуваючись пішим ходом вулицями міста Дніпра, маючи при собі вказану психотропну речовину.
18 серпня 2018 року, приблизно о 16.20 годині, біля будинку № 40 по пр. Героїв у м. Дніпрі, на вимогу працівників поліції до ОСОБА_9 надати для огляду заборонені в обігу речі, якщо такі є в наявності у останнього, на що ОСОБА_9 , в присутності двох понятих, видав працівникам поліції із заднього карману одягнутих на ньому шортів, поліетиленовий пакет з наявною всередині кристалічною речовиною світлого кольору, масою 0,3669 г., яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено. Речовина масою - 0,3669 г., містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає - 0,1996 г., яку ОСОБА_9 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання.
Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду та звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності, закрити провадження.
Вимоги апеляційної скарги прокурор обгрунтовує тим, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд І інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_9 беззаперечно визнав свою винну, а оскільки з дня вчинення проступку минули строки притягнення до відповідальності, тому суд І інстанції повинен був звільнити обвинуваченого від відповідальності застосувавши положення ст. 49 КК України, які є імперативними, та закрити провадження.
Відповідно до ст. 405 КПК України обвинувачений ОСОБА_9 повідомлений про перегляд апеляційної скарги, до апеляційного суду не з`явився, клопотань про поважні причини неприбуття або перенесення судового засідання до його початку не отримано, захисник в судовому засіданні не заперечував здійснювати апеляційний перегляд без участі його підзахисного, а оскільки в апеляційній скарзі прокурором не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, то апеляційний суд вважає за можливе здійснити перегляд без його участі.
В апеляційному суді прокурор та захисник просили задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в апеляційній скарзі не оскаржується, тому не перевіряється.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, що рішення суду ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, то під час апеляційного перегляду вони не знайшли своє підтвердження.
Так, ч.1 ст. 302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 беззаперечно визнав свою вину та не оспорював встановлених органом досудового розслідування обставин і погодився з розглядом обвинувального акту за його відсутності, що засвідчив своїм підписом у відповідній заяві.(а.с.12-13)
У звязку з чим, суд І інстанції правильно прийняв рішення про можливість розгляду обвинувального акту та доданих до нього матеріалів у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.
При цьому, суд І інстанції дійшов також правильного висновку, що рішення суду за результатом такого розгляду повинно відповідати положенням ч.2 ст. 382 КПК України, відповідно до яких, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Ухвалюючи вирок суд І інстанції встановив обставини вчинення ОСОБА_9 кримінального проступку, дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, на підставі чого дійшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у незаконному придбані та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
При цьому, визнаючи винним ОСОБА_9 суд правильно з посиланням на ч.5 ст. 74 КК України, звільнив обвинуваченого від покарання, у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Положеннями ст.ст.285-286КПК України, врегульовано загальні положення та порядок звільнення від кримінальної відповідальності. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Як видно з матеріалів кримінального провадження суд І інстанції був позбавлений можливості звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за правилами ст.ст. 285-286 КК України, так як до обвинувального акту не долучалося клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, а також не можливо було роз`яснити право на звільнення від кримінальної відповідальності та отримати згоду обвинуваченого на таке звільнення, про що просить прокурор в апеляційній скарзі.
Суд І інстанції встановив, що до матеріалів кримінального провадження було надано лише заяву ОСОБА_9 про беззаперечне визнання своєї вини, не оспорювання встановлених органом досудового розслідування обставин і погодження з розглядом обвинувального акту без участі обвинуваченого.(а.с.12-13) Тому, суд І інстанції врахувавши положення ч.2 ст. 302 КПК України, щодо спрощеного порядку розгляду обвинувального акту ухвалив правильне рішення, яке передбачене ч.2 ст. 382 КК України, з чим погоджується й апеляційний суд.
В той же час, під час апеляційного перегляду встановлено неправильне застосування судом І інстанції закону України про кримінальну відповідальність.
Положеннями п.2 ч.1 ст. 49 КК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Дана норма є імперативною і підлягає обов`язковому застосуванню.
Суд І інстанції в резолютивній частині вироку зазначив, що звільнено ОСОБА_9 від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, не застосувавши положення ст. 49 КК України, саме якою врегульовано підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності, чим допустив неправильне застосування судом І інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
При цьому, апеляційний суд вважає, що в даному випадку звільнення ОСОБА_9 від покарання, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, без участі останнього є можливим, з урахуванням того факту, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винну, а також враховуючи зміст положення ч.3 ст. 88 КК України, відповідно до якого особи, засуджені за вироком суду із звільненням від покарання визнаються такими, що не мають судимості. Дана обставина не погіршує становище обвинуваченого.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а вирок суду змінити, звільнивши ОСОБА_9 від покарання у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року, стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України змінити.
Вважати ОСОБА_9 звільненим від покарання на підставі ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4