Категорія: ч. 2 ст. 345 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2021 року, яким -

неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Прилуки Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, гр.України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, судимий: 23.11.2020 Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України надано іспитовий строк 1 рік 6 місяців; 01.07.2021 Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.11.2021 вирок суду змінено, призначено покарання за ч.3 ст.185, 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01.07.2021 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_8 покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 за даним вироком визначено рахувати з 28.12.2021.
Зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк основного покарання, термін його перебування під вартою за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області з 22.02.2021 по 01.07.2021, та з 01.07.2021 по дату винесення вказаного судового рішення, з розрахунку один день перебування під вартою за один день позбавлення волі.
Вироком вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, неповнолітній ОСОБА_8 30.09.2021 близько 16:20год., перебуваючи у приміщенні камери № 42 ДУ «Луцький слідчий ізолятор», що за адресою: м. Луцьк, вул. Нестора Бурчака, буд. 3, будучи ознайомленим із Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 №1010/35462, порушив їх та перешкоджав співробітникам ДУ «Луцький слідчий ізолятор» при проведенні контрольного обшуку та технічного огляду вказаної камери на виконання плану проведення контрольних обшуків окремих камер та приміщень в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», затвердженого 27.09.2021 начальником ДУ «Луцький слідчий ізолятор» ОСОБА_10 .
В ході проведення контрольного обшуку та технічного огляду вказаної камери, ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер свого діяння, а також те, що ОСОБА_11 , який є старшим інспектором відділу режиму та охорони ДУ «Луцький слідчий ізолятор» лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 /згідно наказу № 46/ОС-21 від 18.06.2021/ та у відповідності до вищевказаного плану входив до складу обшукової групи, є працівником правоохоронного органу та безпосередньо здійснює свої службові обов`язки, умисно наніс один удар правою ногою в область правої лопатки та один удар головою в ділянку лівого ока, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, синців навколо лівого ока та біля нижнього зовнішнього краю правої лопатки.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 749 від 06.10.2021 за ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її лікування необхідний час більше шести діб, синці - за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити менш суворе покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу просили задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній, як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час є неповнолітнім, виховувався в багатодітній сім`ї, що стверджується актом обстеження умов проживання (згідно якого вони є задовільними), у вчиненому він щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, потерпілий щодо покарання покладався на розсуд суду, не наполягаючи на суворій мірі покарання, однак згідно матеріалів досудової доповіді ризик вчинення повторних кримінальних правопорушень є високий, характеризується негативно, потребує постійного контролю за виконанням законних вимог представників адміністрації, свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог, за порушення встановлених правил внутрішнього розпорядку неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (постанова ДУ «Луцький слідчий ізолятор» від 13.10.2021 про накладення дисциплінарного стягнення), судимий за вчинення умисного корисливого злочину, за що на даний час, незважаючи на його вік, вже відбуває реальну міру покарання, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття, а обтяжуючою обставиною рецидив злочинів, і це не оспорюється апелянтом.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому саме у виді позбавлення волі, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити остаточне покарання шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за попереднім вироком.
Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи захисника, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2021 року щодо останнього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді