Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/2608/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 152 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2022 року включно.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції врахував: тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, що пов`язане із застосуванням насильства, а тому являє собою значну суспільну небезпеку; строк покарання, який загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості; дані за особу обвинуваченого, зокрема. його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, місце проживання, відсутність постійного заробітку та офіційного місця працевлаштування, на підставі чого прийшов до висновку, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і тому визнав необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та незаконним, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року скасувати, постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що його тримання під вартою є невиправданим та довготривалим, а ризики, визначені в ст. 177 КПК України, взагалі відсутні, як і відсутні докази у провадженні щодо його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Крім того обвинувачений в апеляційній скарзі виявив бажання приймати участь в обороні держави від збройної агресії російської федерації.
За відсутності клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, відповідно до приписів ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію невинуватості, ніж правило поваги до особистої свободи.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції.
Суд першої інстанції, поставивши питання про доцільність тримання обвинуваченого під вартою, вважав, що продовжують існувати ризики, які свідчать про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, законного представника, експертів, спеціалістів, вчиняти інші злочини, а тому лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового провадження, тому постановив ухвалу про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу. При цьому в ухвалі наведені достатні мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Враховуючи характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дані про його особу, який офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, і такі ризики не зменшилися від часу обрання стосовно нього запобіжного заходу, а тому виправдовують подальше його тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд першої інстанції, окрім як тримання під вартою, не знайшов підстав для застосування обвинуваченому іншого запобіжного заходу.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , на даному етапі розгляду кримінального провадження не може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вищенаведеним ризикам.
Доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Що стосується доводів апеляційної скарги про неналежність і недопустимість доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, то вказані обставини, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на даній стадії кримінального провадження, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, - не перевіряються.
Відносно посилань обвинуваченого на бажання проходити службу в Збройних силах України у зв`язку з російською агресією, то зазначене питання повинно вирішуватися виключно в порядку, визначеному ст. 616 КПК України.
Отже, висновок суду про наявність достатніх підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2022 року включно, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4