Справа №705/3600/22
1-кс/705/774/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001168 від 17.09.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживачого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001168 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17 вересня 2022 року в світлий час доби близько 17 години 15 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2022 року був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, здійснював керування автомобілем «ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 на мокрому асфальтобетонному покриттю автомобільної дороги сполученням «Умань-Дмитрушки» з боку міста Умань в напрямку села Дмитрушки Уманського району, чим порушив вимоги п. 2.9. а) та п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.»;

«2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.»

В цей же час, в попутному із ним напрямку, на правому узбіччі попереду нього рухався пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході подальшого руху, водій ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість в повному обсязі спостерігати за рухом ОСОБА_8 , вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. б) та 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_4 допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі правого краю проїзної частини де в подальшому допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно довідки наданої КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільради» потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2-ї, 3-ї, 4-ї, 5-ї плеснових кісток правої ступні зі зміщенням уламків, які відповідно до наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог 12.1. Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили, - спричиненням потерпілому ОСОБА_8 , середньої тяжкості тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.

Також в клопотанні зазначається, що причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

17.09.2022 року о 19 год. 05 хв. працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КУпАП.

18.09.2022 року о 16 год. 55 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Підозрюваний ОСОБА_4 від дачі показів відмовився на підставі статті 63 Конституції України.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив неумисний нетяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке прийняття нею загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтуючи елементарними правилами поведінки, оскільки вчинив злочин у період, коли в державі введено воєнний стан, керуючи транспортним засобом без водійського посвідчення, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не працює, не має постійного джерела прибутків, перебуваючи неізольованим від суспільства може продовжити керувати транспортними засобами не маючи посвідчення водія, а також у стані алкогольного сп`яніння, може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

У клопотанні слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового слідства, терміном на 60 діб, без можливості внесення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без застосування застави. Зазначив, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 неумисного нетяжкого злочину. Також наявні ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, може спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до непідконтрольних на даний час територій України; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженню з метою дачі неправдивих показань або зміни уже наданих під час досудового розслідування для уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, не прибуваючи за викликом слідчого, прокурора, оскільки орган досудового розслідування знаходиться в іншому населеному пункті, ніж місце проживання потерпілого, затягувати проведення досудового розслідування, шляхом надання фіктивних довідок тощо.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зазначив, що його підзахисний визнає вину у вчиненому злочині, має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, після дорожньо-транспортної пригоди не скривався від правоохоронних органів та його поведінка не свідчить про перешкоджання розслідуванню, тому вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 достатньо буде обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у обранні йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001168 від 17.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

17.09.2022 року о 19 год. 05 хв. працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

18.09.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 та захиснику вручено своєчасно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за викладених у клопотанні обставин, що підтверджується наявними доказами, зібраними у кримінальному провадженні, копії яких додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Обставинами та доказами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України є: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2022; показання свідка ОСОБА_9 від 18.09.2022, показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 18.09.2022, акт медичного огляду ОСОБА_4 від 17.09.2022; лист-відповідь КНП «Уманської ЦРЛ» від 19.09.2022 за №1824/01-08.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, обґрунтовано підозрюється у вчиненні необережного нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, то в разі визнання його вини це може бути розцінене підозрюваним більш небезпечним ніж переховування та втеча, а тому є ризик ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, а також наявний ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою зміни останніми показань на його користь.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_10 будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавленим права керування транспортними засобами, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вказує на стійке неприйняття підозрюваним загальновизнаних у суспільстві правил поведінки і характеризує його як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також свідчить про існування великої вірогідності вчинення нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, згідно яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також матеріали клопотання не містять будь-яких даних та прокурором в судовому засіданні не доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав даному кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого іншого злочину.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено, що лише застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку, то з урахуванням обставин справи, наявних доказів вчинення злочину та особи підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, є раніше не судимим, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за місцем фактичного проживання на строк два місяці з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить право підозрюваного на належний рівень життя та його належну процесуальну поведінку, в тому числі і неможливість керування транспортним засобом.

Під час розгляду клопотання встановлено, що постійним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 є будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Отже, домашній арешт слід застосувати до підозрюваного за вказаним місцем його проживання.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя звертає увагу, що у даному випадку тривалість застосування запобіжного заходу на період часу у два місяці є виправданою внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Суд вважає, що з урахуванням обставин справи, наявних доказів вчиненого злочину, особи підозрюваного, на цей час інший більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, не може бути застосовано до ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 181, 183, 193-197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001168 від 17.09.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло строком на два місяці, тобто до 20.11.2022 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 протягом встановленого строку домашнього арешту наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні у будь-якій формі, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після його доставлення до місця проживання.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Уманське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1