Дата документу 16.05.2022
Справа № 334/549/20
Провадження № 1-кп/334/203/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, маючий вищу освіту, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись біля арки між 4-м та 5-м під`їздами будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , на підґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс 1 удар правою рукою ОСОБА_7 в область обличчя ліворуч, заподіявши йому таким чином, тілесні ушкодження у вигляді тупої травми нижньої губи ліворуч: рану з синцем в ділянці нижньої губи ліворуч, рану з крововиливом на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч, з переломом альвеолярного відростка 21 та 22 зубів, зі зміщенням кісткового відламка та 21 зуба наперед, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

До початку судового розгляду по суті, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження.

У клопотанні зазначено, що Відповідно до обвинувального акту по вказаній справі, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, гцо він, 03.05.2019. приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись біля арки між 4- м та 5-м під`їздами будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 на підгрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , йіючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій. передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс 1 удар правою рукою ОСОБА_7 в область тупої травми нижньої губи ліворуч що в сукупності спричинило легкі тілесні тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З цих підстав, сторона захисту вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Тому, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Представник потерпілого просила вирішити дане питання на розсуд суду.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 , з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов до наступного:

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 03.05.2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись біля арки між 4- м та 5-м під`їздами будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 на підгрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_7 , йіючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій. передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс 1 удар правою рукою ОСОБА_7 в область тупої травми нижньої губи ліворуч що в сукупності спричинило легкі тілесні тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальним кодексом України встановлено, - стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження.

Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на с і рок не більше двох років.

Аналогічна правова конструкція в частині обчислення строків притягнення особи до кримінальної відповідальності була передбачена КК України в редакції яка була чинна станом на 03.05.2019.

Відповідно до ст.91 КПК України, до обставин які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню відноситься також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

З огляду на ст.285 КПК України, ссоба звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

В силу ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку становлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», яка є чинною на теперішній час, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді справ відповідної категорії, роз`яснюється, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла кримінальна справа до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Також у Постанові Пленуму роз`яснюється, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому КК України, здійснюється виключно судом у порядку, встановленому ст. 11-1 КПК України (1960 року), яке є обов`язковим.

Враховуючи вимоги законодавства України, яким регулюється питання звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Положеннями ст. 49 КК України чітко встановлено: Строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності. Підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності. Обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строком давності є передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Процесуальним законодавством України визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якими є: особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення; роз`яснення суті підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе за умови, що минув строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто, три роки з дня вчинення кримінального проступку, протягом яких він виконав передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України вимоги, а саме: не ухилявся від досудового розслідування або суду; не вчинив новий злочин.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, від особи не вимагається щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення і повного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Такі підстави передбачені законодавством у інших випадках звільнення особи від кримінальної відповідальності, а саме, у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) або у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України).

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, яке вчинене 03 травня 2019 року отже, трирічний строк закінчився 03 травня 2022 року. На теперішній час настали підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. За цей час обвинувачений перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, нового злочину він не вчинив.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, при наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

Підставою давності є втрата через певний проміжок часу особою, яка вчинила правопорушення, суспільної небезпеки. Кримінальне переслідування особи, яка не становить суспільної небезпеки, означає - метатися їй.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.49 КК України, ст.. 284-285 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський райсуд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1