Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5290/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000058, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000058, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що до СВ УП в метрополітені 10.07.2022 року надійшов рапорт чергового УП в метрополітені, про те, що 10.07.2022 року поліцейським о 18 год 35 хв. на ст. Метро "Теремки у гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено згортки з речовиною білого кольору яка може бути наркотичною, які останній перевозив з метою збуту (жео 1693).

В ході затримання в порядку ст. 208 КПК України 10.07.2022, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час особистого обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi 7 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

11.07.2022 року, слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання вилучених в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 речей, а саме: мобільний телефон Redmi 7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000058 від 10.07.2022 року, за ч. 1 ст. 307 КК України.

Враховуючи викладене, на даний час у органів досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно (речові докази), а саме: на вилучений в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 мобільний телефон Redmi 7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , у вигляді заборони розпоряджатися ним будь-яким чином, оскільки його незастосування може призвести до втрати речових доказів, приховування, передачі або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Таким чином, не застосування такого заходу як арешт майна у даному кримінальному провадженні може призвести до втрати речового доказу..

За таких обставин, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказані речі, які відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився. Слідчий звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі та без виклику власника майна, просив клопотання задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого та власника тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час особистого обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi 7 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вказані вище речі визнано речовими доказами відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 11.07.2022 року, у кримінальному провадженню № 0000058 від 10.07.2022 .

У клопотанні слідчий вказує, що підстава для арешту майна збереження доказів у кримінальному провадженні, у випадку не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження речові докази можуть бути знищені, пошкодженні, або передані іншим особам.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання слідчого за змістом, формою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, могло зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000058, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_5 мобільний телефон марки Redmi 7, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1