Справа № 442/6860/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/87/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком затверджено угоду від 27 серпня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст. КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання: за ч. 1 ст. 185 - у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 3 статті 185 КК - у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один ) рік.

На підставі п.п.1.2 частини 1 статті 76 КК України покладено на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 24 травня 2021 року у період часу з 15 год. 45 хв. по 16 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, яке належить ОСОБА_11 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , куди він зайшов з неогородженої парканом сторони, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи її настання, діючи з корисливих мотивів із подвір`я вищевказаного домоволодіння таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_11 маховик до автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100 , вартістю 1234 гривні, диск колісний розмірами 6х17.5, 6х205 ЕТІ 27 (125) DIA161 до автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100, вартістю 833 гривні 33 копійки та 5 металевих труб діаметром 40х2 міліметри, довжиною по 1 метру, вартістю 37 гривень 60 копійок кожна, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2255 гривень 33 копійок.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Крім цього 26 травня 2021 року у період часу з 11 год. 23 хв. по 18 год. 00 хв. , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, яке належить ОСОБА_11 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , куди він зайшов з неогородженої парканом сторони, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна і бажаючи її настання, діючи з корисливих мотивів шляхом ривка відчинив вхідні двері та проник до підсобного приміщення на території вищевказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_11 радіатор системи опалення (радіатор пічки) для автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100, вартістю 601 гривня 33 копійки, 6 металевих труб діаметром 50х2 міліметри, довжиною по 1 метру, вартістю 47 гривень 40 копійок кожна та бензомоторну косу БМК -2553 вартістю 1416 гривня 67 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2302 гривень 40 копійок.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 основне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 475, 479 КПК України, затверджуючи угоду про визнання винуватості, укладену 27 серпня 2021 року між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Оскаржуваним вироком затверджено вказану угоду та призначено ОСОБА_8 , зокрема, за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. Водночас, в угоді про визнання винуватості визначено узгоджене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Крім того, з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_7 , який просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області змінити та визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 основне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що, затвердивши угоду про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 , місцевий суд призначив обвинуваченому покарання, яке не визначене угодою про визнання винуватості.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційних скаргах прокурора та захисника не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, місцевий суд, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні, дотримався наведених вимог закону.

Поряд з тим, є слушними доводи сторони захисту та сторони обвинувачення щодо неправильного застосування судом першої інстанції вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання.

Так, як слідує з вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року, таким, зокрема, затверджено угоду від 27 серпня 2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

З наявної у матеріалах справи угоди про визнання винуватості від 27 серпня 2021 року вбачається, що сторони прокурор ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_8 погоджуються про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_8 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому сторони досягли порозуміння щодо призначення ОСОБА_8 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Поряд з тим, затверджуючи дану угоду, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, тим самим вийшовши за межі узгодженого сторонами покарання та погіршивши становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є законність, яка, зокрема, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 408 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З огляду на викладене, а також те, що, затверджуючи угоду про визнання винуватості, суд мав призначити ОСОБА_8 покарання, визначене сторонами угоди, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуваний вирок слід змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

При цьому доводи прокурора про те, що вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року слід скасувати до задоволення не підлягають з огляду на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України.

За наведеного, апеляційну скаргу сторони захисту слід задовольнити, апеляційну скаргу сторони обвинувачення - задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді одного року обмеження волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинання більш суворого покарання менш суворим, вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4