Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4143/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2022 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.

В ухвалі суду зазначено, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання. Зазначає, що з 10.08.2018 по 07.08.2020 працював прибиральником, за що має заохочення. Посилається на те, що відмовився від застосування ст.82 КК України на користь ст.81 КК України. Звертає увагу, що у червні 2021 року був залучений до благоустрою гуртожитку, його ремонту, за що отримав друге заохочення. Зазначає, що у жовтні 2021 року пішов працювати на виробництво, за що має третє заохочення. Також долучився до ремонту гуртожитку, за що отримав четверте заохочення та продовжує працювати. Додатково зазначає, що закінчує курси стропальника, про що матиме відповідний документ. У скоєному повністю визнав вину та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви, поданої засудженим ОСОБА_7 до місцевого суду, останній просив застосувати відносно нього ст.81 КК України, зазначивши, що вину у скоєному злочині він визнає повністю, щиро кається.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджено Фастівським міськрайонним судом Київської області від 01.06.2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70,71,72 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку 01.06.2018, кінець строку 01.07.2023.

З 04.06.2018 року засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі. За час тримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризується посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 27.07.2018 відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання допустив два порушення встановленого режиму тримання, за що з ним проводились бесіди виховного характеру начальником установи. Після неодноразово проведених з ним бесід виховного профілактичного характеру змінив свою поведінку на краще.

Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_7 на даний час на виробництві установи не працевлаштований, однак приймає активну участь у роботах із благоустрою відділення та установи. Тричі заохочувався правами начальника установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», завдання програми виконує, займається спортом на спортивному майданчику відділення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та знайомими шляхом отримання від них посилок-передач. За характером скритний, тихий. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує, робить для себе належні висновки. Вину у скоєному злочині визнав, за вироком суду позову немає, на профілактичних обліках не перебуває.

За формальними ознаками підлягав застосуванню ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку покарання, після 21.10.2021. На спільному засіданні комісії державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі 12.11.2021 було прийнято рішення клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення, згідно ст.81 КК України.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст.539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст.81 КК України, обґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки засуджений хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, позитивно характеризується, однак матеріали особової справи містять і іншу інформацію, зокрема останній не характеризується як особа, яка за час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, почав працювати та змінив свою поведінку лише тоді, коли підійшов строк умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, що в сукупності з тяжкістю вчиненого ним злочину, за який він відбуває покарання, тривалості невідбутої частини покарання, не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання.

Згідно вимог ст.81 КК України обов`язковою вимогою для застосування умовно-дострокового звільнення є доведення засудженим виправлення своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Разом з тим, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, а його поведінка не є сумлінною.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2018 року.

Умовою для застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України є докази, які свідчать про виправлення засудженого, про що свідчить не пасивна поведінка засудженого, а його активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання та свідома постійна участь у суспільно корисній праці, чого у процесі відбування покарання щодо ОСОБА_7 не встановлено, а тому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги засудженого, про те, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2022 року щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: