ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1692/21 Номер провадження 11-кп/814/320/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження №0000091 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 23.11.2021 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого:
26.06.2000 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 300 грн;
12.06.2001 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.229-6, ст.43, ст.14-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
03.09.2003 Полтавським обласним судом за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
27.05.2004 Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
13.01.2009 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;
03.03.2009 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
29.10.2009 Київським районним судом м.Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
04.09.2012 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
12.10.2015 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
05.05.2016 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.309, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
15.05.2016 Київським районним судом м.Полтави за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
03.04.2020 Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
06.04.2020 Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
За ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.07.2020 вирішено питання про застосування покарання за наявності декількох вироків та у відповідності до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироками Ленінського районного суду м.Полтави від 03.04.2020 та Київського районного суду м.Полтави від 06.04.2020 визначено остаточне покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за:

- ч.3 ст.185 КК України на 03 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.186 КК України на 04 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.
На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Полтави від 06.04.2020, з урахуванням ухвали Київського районного суду м.Полтави від 09.07.2020, та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 04 років 04 місяців позбавлення волі.
За вироком суду суду 29.03.2021 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , діючи повторно, проходячи повз двір будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 , залишила свою жіночу сумку на лавці, біля 4-го під`їзду вказаного вище будинку, а сама знаходилася біля 6-го під`їзду, шляхом ривку, не зважаючи на крики потерпілої, відкрито заволодів її жіночою сумкою, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 6673 грн.

Після того, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 6673 грн.

29.04.2021, в нічний час, діючи повторно, умисно, ОСОБА_8 проник на подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де шляхом зламу замку, проник до сараю, звідки таємно викрав кабель зв`язку ТППеп 100x2x0,4, довжиною 20 метрів, вартістю 2521,80 грн, кабель зв`язку ТППеп 500x2x0,4, довжиною 20 метрів, вартістю 1117 грн, кабель зв`язку ТППеп 30x2x0,4, довжиною 20 метрів, вартістю 732 грн, кабель зв`язку ТППеп 20x2x0,4, довжиною 20 метрів, вартістю 636,80 грн.

Після того, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 5007,60 грн.

31.05.2021, в нічний час, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_5 , діючи повторно, умисно, ОСОБА_8 шляхом демонтажу даху, проник до сараю № 2, звідки таємно викрав болгарку «Einhell BWS 230/3», вартістю 1066,67 грн, болгарку «Интерскол», вартістю 1000 грн, 2 шуруповерти «Енергомаш», вартістю 575 грн кожен.

Після того, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 3216,67 грн.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 , змінити, кваліфікувавши його дії по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_12 в момент заволодіння сумкою потерпілої ОСОБА_13 та одразу після цього не чув її криків, вважав свої дії таємними, а тому, враховуючи суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого, його дії, на думку захисника, слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Щодо призначеного покарання, захисник зазначає, що судом не в повній мірі враховане щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини а також наявності ряду тяжких захворювань.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 містить аналогічні апеляційні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в апеляційній скарзі висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим та його захисником не оскаржувалися, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядаються.

Відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними й перевіреними в передбаченому законом порядку і висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за встановлених у вироку обставин.

Так, згідно з диспозицією ст.185 КК України з об`єктивної сторони крадіжка це таємне викрадення чужого майна, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб, які спроможні усвідомлювати факт викрадення.

Натомість, на відміну від крадіжки, грабіж (ст.186 КК) за способом його вчинення це не таємне, а відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка, у свою чергу, усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. При грабежі винний прагне діяти відкрито, ігноруючи можливий опір з боку потерпілого та інших сторонніх осіб, При цьому не має значення, чи вживали вказані особи заходів для того, щоб покласти край викраденню.

Як убачається із встановлених судом обставин кримінального провадження ОСОБА_8 , помітивши сумку потерпілої ОСОБА_9 на лавці, викрав її. При цьому не чув будь-яких криків, прохання та вимог зупинитися тощо. Апеляційному суду обвинувачений ОСОБА_12 повідомив, що вад слуху не має.

Потерпіла ОСОБА_9 в ході судового розгляду в суді першої інстанції надала показання про те, що побачила, як невідомий чоловік, боком схватив її сумку та одразу заховав під куртку. Побачивши це, потерпіла голосно кричала, що це її сумка, бігла за обвинуваченим, проте останній зник за кутом будинку.

Слід зазначити, що показання потерпілої ОСОБА_9 стабільними, узгоджуються з іншими зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а тому відсутні підстави вважати їх неправдивими чи ставити під сумнів. Враховуючи наведене, оцінивши докази, які об`єктивно узгоджуються між собою та відображають реальну картину події, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , та, відповідно, не взяв до уваги показання самого обвинуваченого, оскільки таке відкрите викрадення майна полягало у вилученні майна власника, який усвідомлював вчинення викрадення.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене ОСОБА_8 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та обставин, що пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення ОСОБА_8 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів, відсутність обставини які пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції визначено ОСОБА_8 покарання в межах санкцій інкримінованих статей та за сукупністю злочинів, яке за видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наведеного апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 23.11.2021 відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4