Справа № 445/843/22
Провадження № 1-кп/445/139/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2022 року Золочівський районний суд Львівської областів складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі пркоурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10.06.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , який згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03.06.2015 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, але не меншу 30% (тридцяти) прожиткового мінімуму на дітей такого віку, починаючи з 04.03.2015 року до досягнення дітьми повноліття, в порушення вимог ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402, які передбачають, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя та поважати дітей, являючись працездатним, маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, в період з 03.06.2015 року по 27.06.2022 року не вживав дій, що спрямовані на сплату аліментів та погашення заборгованості. При цьому будучи не офіційно працевлаштованим та отримуючи дохід приховав факт отримання доходу, матеріальної допомоги своїм неповнолітнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вказаний тривалий період не надав, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 03.06.2015 по 31.05.2022 року в розмірі 144214, 78 грн. (сто сорок чотири тисячі двісті чотирнадцять гривень сімдесят вісім копійок).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки ОСОБА_4 визнав свою провину, то судом справу розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , суд вважає, що вина обвинуваченого доказана та його дії вірно кваліфіковані на досудовому слідстві за ч.1 ст.164 КК України, оскільки останній злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу підсудного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст.50 КК Українидо особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч.1 ст.65 КК Українисуд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.164 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1ст. 164 КК Україниу виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.368,370,374,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст.164КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1