Справа № 346/3424/21
Провадження № 1-кп/346/256/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/256/22, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.06.2021 року за № 0000161, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця м. Коломия Івано-Франківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 129 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також вчинив погрозу вбивством.

Вказані кримінальні проступки вчинено за наступних обставин.

08.06.2021 року близько 13:30 год. в АДРЕСА_3 , між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_5 на побутовому грунті виник словесний конфлікт. В подальшому, обвинувачений умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілої, наніс їй не менше шести ударів кулаками правої та лівої рук в область голови та обличчя та не менше п`яти ударів правою та лівою ногами в область тулуба, від яких останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синців в ділянках лівих ока, щоки, сідниці та гомілки, правих плеча та стегна, грудної клітки. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до легких.

Крім того, після вказаних дій обвинувачений 08.06.2021 року близько 13:40 год., перебуваючи в АДРЕСА_3 , продовжив конфлікт з потерпілою та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, почав голосно кричати на потерпілу та залякувати її позбавленням життя. Одночасно при здійсненні вказаних погроз обвинувачений тримав в правій руці кухонний ніж та замахувався ним на потерпілу, вчиняючи рухи, характерні для наміру завдати ножем удари останній. При цьому, вказані протиправні дії обвинувачений здійснював, стоячи над потерпілою, яка внаслідок побиття останнім та поганого почуття, сиділа на підлозі та мала обмежену можливість на свій порятунок. За таких обставин, вказані погрози вбивством з боку обвинуваченого потерпіла сприйняла як конкретну і реальну погрозу вбивством і мала реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози. Неправомірні дії обвинувачений припинив тільки після зауважень ОСОБА_8 , який зайшов до квартири та вимагав припинити конфлікт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, вказаних в обвинувальному акті. При цьому обвинувачений суду пояснив, що конфлікт між ним та потерпілою виник на побутовому грунті, під час його перебування в незначному стані сп`яніння, внаслідок чого між ними розпочалася сварка. Він не стримав себе, хоча повинен був це зробити та, обороняючись, дав здачу потерпілій, маючи бажання стримати її агресію. У них з потерпілою відбувалися регулярні сімейні скандали, оскільки вони обоє емоційні, а також вживання алкогольних напоїв на це впливало. Словесні погрози в адресу потерпілої він висловлював, однак, не пам`ятає, чи це були погрози вбивством. Обвинувачений розкаюється у вчиненому, усвідомлює, що вчинив неправильно, розуміє, що така його поведінка могла негативно вплинути на їхню малолітню дитину, що перебувала в сусідній кімнаті. Обвинувачений попросив вибачення в потерпілої за таку його поведінку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях повністю доводиться такими наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 08.06.2021 року обвинувачений за місцем її проживання вчинив із нею конфлікт на побутовому грунті, під час якого наносив їй удари, спричинивши тілесні ушкодження, вона втрачала свідомість та потрапила в лікарню. Крім того, вказаного дня обвинувачений погрожував їй вбивством, тримаючи в руках кухонний ніж та замахувався ним, в присутності малолітньої дитини, і потерпіла була впевнена, що він може реалізувати свій умисел, який не реалізував через прихід її батьків. На час вказаного конфлікту потерпіла проживала з обвинуваченим в одній квартирі, в якій він має частку власності, та останній вже не був її чоловіком. Просить призначити обвинуваченому максимально суворе покарання, оскільки конфлікт відбувався не вперше та вважає обвинуваченого небезпечним для суспільства;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.06.2021 року потерпілої ОСОБА_5 , згідно з якою вона просить притягнути до відповідальності колишнього чоловіка ОСОБА_6 , який 08.06.2021 року близько 14:00 год. наніс їй тілесні ушкодження (а.п. 125);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2021 року та фототаблицями до нього, за участю потерпілої ОСОБА_5 в присутності двох понятих, згідно з якими вона відтворила позицію розташування обвинуваченого та скерування кулаків його обох рук для відтворення кутів ударів, завданих в область обличчя та тіла, а також ударів по тілу ногами та позицію розташування обвинуваченого із предметом ззовні схожим на ніж під час конфлікту, що мав місце 08.06.2021 року близько 14:00 год. за її місцем проживання ( АДРЕСА_3 ), а також відтворила жестами погрозу їй вбивством та побачені неправомірні дії, які відбувалися на місці події (а.п. 110-115);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2021 року та фототаблицями до нього, за участю свідка ОСОБА_8 в присутності двох понятих, згідно з якими свідок відтворив місце розташування потерпілої та обвинуваченого із предметом ззовні схожим на ніж під час конфлікту, що мав місце 08.06.2021 року близько 14:00 год. за її місцем проживання, а також відтворив жестами погрозу вбивством потерпілій (а.п. 102-105);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2021 року та фототаблицями до нього, за участю свідка ОСОБА_9 в присутності двох понятих, згідно з якими свідок відтворила місце розташування потерпілої та обвинуваченого із предметом ззовні схожим на ніж під час конфлікту, що мав місце 08.06.2021 року близько 14:00 год. в м. Коломия, за її місцем проживання, а також жестами погрозу вбивством потерпілій (а.п. 106-109);

- даними протоколу огляду предмету від 01.07.2021 року та фототаблицями до нього господарського предмету ножа, виготовленого з металу з металічною рукояткою (а.п. 119-120);

- даними виписки № 3628 КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, згідно з якою потерпіла перебувала на лікуванні у вказаному закладі з 08.06.2021 року по 15.06.2021 року з діагнозом: струс головного мозку; забій м/тканин голови, обличчя, тулуба, кінцівок (а.п. 129);

-даними світлин (фото таблиць) із зображеннями наявних тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_5 (а.п. 130-132);

- даними висновку експерта № 119 від 25.06.2021 року 10.07.2021 року, відповідно до якого у потерпілої виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку; синці в ділянках лівого ока, лівої щоки, правого плеча, грудної клітки, лівої сідниці, лівої гомілки, правого стегна, які спричинені дією тупих твердих предметів, не виключається можливість їх утворення внаслідок ударами (кулаками рук, ногами, носками взуття). Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, інші до легких тілесних ушкоджень (а.п. 116-118).

Свідок ОСОБА_8 , батько потерпілої та колишній тесть обвинуваченого, в судовому засіданні пояснив, що до нього зателефонувала сусідка про те, що чула крики його дочки ОСОБА_10 про допомогу. Зайшовши в квартиру останньої, двері в яку були відчинені, побачив, що дочка сиділа на підлозі, а над нею стояв з ножем обвинувачений, погрожуючи, що «уб`є». Свідок підскочив до нього та штовхнув його, а дружині наказав викликати поліцію та швидку допомогу. В обвинуваченого з руки текла кров та як вказував останній, що це зробив свідок, однак, ножа свідок не мав, він його забрав у обвинуваченого та покрутив йому руку. В квартирі разом з дочкою також був малолітній онук ОСОБА_11 , який переляканий підбіг до нього. Дочку забрали в лікарню а також онука, в якого піднялася температура. На думку свідка обвинувачений перебував в стані сп`яніння. До вказаного випадку між ним та обвинуваченим відбувалися конфлікти, а після цього - спілкування між ними відсутнє.

Свідок ОСОБА_9 , мати потерпілої та колишня теща обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що дочка з обвинуваченим проживали близько 5 років та між ними постійно виникали бійки, вона писала заяви щодо нього, а потім їх забирала. 08.06.2021 року до них з чоловіком зателефонувала сусідка та повідомила, що дочка ОСОБА_10 кричить у вікно, що її вбивають. Свідок разом з чоловіком побігли до їхньої квартири, оскільки перебували неподалік. Двері в квартиру дочки були відчинені та було чутно її крики. Над нею стояв обвинувачений з ножем, а її чоловік кинувся його відтягувати. Дочка плакала та кричала, а піднятись не могла. Вибіг онук та почав кликати дідуся, а вони викликали поліцію та швидку допомогу, яка забрала дочку в лікарню. В онука піднялася температура, тому з ним також поїхали в лікарню. На думку свідка обвинувачений був п`яним. Зі слів дочки, а також побоїв на її тілі, свідку відомо, що обвинувачений бив дочку три дні, при цьому з нею не було зв`язку;

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, протоколи проведення слідчих експериментів з фототаблицями до них, є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 .

Суд, оцінивши докази у відповідності до ст.94 КПК України, та провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст.337 КПК України, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчинених ним кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Отже, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.125, ч. 1 ст. 129 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також вчинив погрозу вбивством.

Прокурор просить призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк 4 місяці, за ч. 1 ст.129 КК України арешту на строк 6 місяців; на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначити у виді арешту на строк 6 місяців, враховуючи наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та щодо колишнього подружжя, а також при малолітній дитині.

Захисник обвинуваченого просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з обмеженням волі чи арешт, враховуючи, що останній повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, а також хворіє гепатитом.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст.129 КК України, є кримінальними проступками.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено. Посилання прокурора на наявність вказаних нею обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не інкриміновані обвинуваченому в обвинувальну акті. Крім того, доказів на підтвердження стану сп`яніння обвинуваченого стороною обвинувачення не надано.

Суд враховує особу винного, який не судимий (а.п.142), на обліках в психоневрологічному та в наркологічному кабінетах не перебуває (а.п. 140-141), хворіє вірусом гепатиту «С» (а.п. 135-136), має на утриманні малолітню дитину (а.п. 133), негативно характеризується дільничним офіцером поліції за місцем проживання (а. п. 143).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцій ч. 2 ст.125, ч. 1 ст. 129 КК України, а саме у виді арешту, а остаточне покарання визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, передбаченими ч.1 ст.70 КК України, оскільки виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України, і це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч. 1 ст.129 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України - у виді арешту на строк 1 (один) місяць;

- за ч.1 ст.129 КК України - у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Речовий доказ господарський інструмент (ніж), переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1