Єдиний унікальний номер судової справи 201/6393/21
Номер провадження 1-кп/201/356/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 28 квітня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про зняття арешту.

Вказане клопотання захисник ОСОБА_6 мотивував тим, що потреба в застосуванні арешту майна на стадії судового розгляду відпала, оскільки всі необхідні слідчі дії із автомобілем «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , виконані.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зняття арешту, вважаючи його необґрунтованим.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначив, що воно є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши та проаналізувавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту, суд приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Так захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 до свого клопотання про зняття арешту з автомобіля марки «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , не додано рішення слідчого судді про накладення такого арешту на вказаний транспортний засіб, тому суд, навіть, не має можливості переконатися в тому, що такий арешт взагалі був накладений.

Більш того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, вказаний транспортний засіб - автомобіль марки «Geely MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Отже, зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні триває стадія підготовчого провадження, з огляду на вимоги ч. 9 ст. 100 КПК України, правові підстави для скасування арешту з транспортного засобу, який є речовим доказом, відсутні.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Також у підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подане письмове клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України. Так, на переконання захисника ОСОБА_6 , обвинувальний акт відносно його підзахисного ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав, зокрема, як зазначив захисник:

-правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України є невірною, оскільки в ході досудового розслідування участь водія тролейбуса та відповідність його дій правилам дорожнього руху не досліджувалась, виявлені у потерпілого тілесні ушкодження в більшій мірі спричинені тролейбусом;

-слідчим слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проігнороване клопотання ОСОБА_5 про проведення слідчого експерименту з метою розмежування тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому.

Захисник ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив повернути обвинувальний акт прокурору з наведених ним підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене його захисником ОСОБА_6 клопотання у повному обсязі, просив задовольнити його та повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, вважаючи його необґрунтованим та зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підстав для його повернення немає. За таких обставин просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору та призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту. Просив суд призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та доводи сторони захисту щодо його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 3 статті 314 КПК України визначено які рішення має право постановити суд у підготовчому судовому засіданні.

Зокрема, пунктом 3 встановлено, що суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, поряд з цим, пунктом 5 надано суду право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Доводи сторони захисту, які викладені у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступних підстав.

Так, в своєму клопотанні захисник ОСОБА_6 стверджує про те, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України є неправильною у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування слідчим було проігноровано клопотання ОСОБА_5 про проведення слідчого експерименту та не розмежовано тілесні ушкодження, спричинені потерпілому діями самого ОСОБА_5 та водія тролейбусу.

Таким чином, проаналізувавши доводи, викладені у клопотанні захисником ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, суд приходить до висновку, що вони фактично зводяться до незгоди сторони захисту із встановленими досудовим розслідуванням обставинами ДТП, пред`явленим його підзахисному обвинуваченням та кваліфікацією дій останнього, втім, такі доводи захисника не можуть бути предметом перевірки на стадії підготовчого провадження та відповідно підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 368 КПК України питання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину вирішується судом лише після дослідження всіх наданих сторонами обвинувачення та захисту доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. При цьому, правову оцінку наданим доказам стосовно їх належності та допустимості суд також має надати в нарадчій кімнаті.

Тим більше, виходячи із положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що і викладено прокурором в наданому суду обвинувальному акті.

А тому, незгода сторони захисту із фактичними обставинами кримінального правопорушення, формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що розгляд даного кримінального провадження підсудний Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні, а тому просив призначити судовий розгляд на підставі наданого суду обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та його підзахисний ОСОБА_5 вважають, що призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом неможливо з підстав, наведених у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, суд, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 32 КПК України зазначене кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Обвинувальний акт складено з дотриманням положень ст. 291 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження на цей час не вбачається.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Вислухавши думки учасників судового провадження, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту, судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за участю учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 28 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судовий розгляд призначити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 02 листопада 2022 року о 14 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 27 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1