Справа № 375/1348/20
провадження № 1-кп/368/156/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000310 від 24.09.2020 р. щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, освіта професійно-технічна, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 289 ч. 1 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення - прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту - законного представника особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_5
захисника особи стосовно якої подано клопотання адвоката ОСОБА_6
особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 , -
встановив:

до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 289 ч. 1 КК України.
Згідно клопотання та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2020 близько 21 год. ОСОБА_3 проходячи по вул. Волі, в смт Рокитне Київської області, поряд з подвір`ям № 13, побачив мопед Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , вартістю 6 770 грн., який належить ОСОБА_7 та який був припаркований на вулиці.
Після цього, ОСОБА_3 взяв руками моторолер Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 та покотив його до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином вчинивши незаконне заволодіння транспортним засобом.
В подальшому, ОСОБА_3 зберігав мопед Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 за власним місцем проживання в подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 .
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 6770 грн.
Прокурор Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 .
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутність. Претензій морального та матеріального характеру до ОСОБА_3 не має. Щодо примусових заходів медичного характеру, які необхідно застосувати до ОСОБА_3 , покладається на погляд суду.
Захисник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , оскільки для цього існують підстави та документально підтверджено матеріалами кримінального провадження.
Законний представник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_5 підтримала клопотання щодо застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру. Окрім того пояснила, що бачила сина біля даного мопеда і він їй пояснив, що він не хотів щоб його вкрали і тому прикотив до дому, а потім зібралися шукати власника по документах, що були знайдені у бардачку, але не встигли, бо працівники поліції прийшли по мопед до них першими.
Особа стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 не заперечував проти поданого клопотання.
Вислухавши доводи прокурора, ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
?витягом з кримінального провадження № 0000310 від 24.09.2020 р. вбачається, що 23.09.2020 р. в АДРЕСА_2 невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мопеда Сузукі Лете, білого кольору, який належить заявнику ОСОБА_7 ;
?карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (а.с. 61), згідно якої заявник ОСОБА_7 повідомив, що на протязі однієї години у нього викрали мопед, який був припаркований біля воріт будинку його знайомого;
?протоколом огляду місця події від 23.09.2020 р. (а.с. 62), згідно якого проводився огляд земельної ділянки, яка є асфальтована, та розташована біля паркану домоволодіння АДРЕСА_2 . На момент огляду земельна ділянка вуличним світлом не освітлена. Біля домоволодіння є паркан, та маються ворота. Слідів ніяких не виявлено;
?заявою ОСОБА_8 (а.с. 63), який дав дозвіл на огляд домоволодіння, що належить йому на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
?протоколом огляду місця події від 24.09.2020 р. (а.с. 64) та фото таблицею до нього (а.с. 65-72), який було проведено у присутності двох понятих та власника будинковолодіння, об`єктом якого є територія домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка огороджена металевим парканом. Вхід до території здійснюється через металеву фіртку, яка на момент огляду була відкрита. На подвір`ї розташований одноповерховий цегляний будинок, за який виявлено мопед білого кольору марки Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . У бардачку мопеда виявлено талон на нього, де вказано власника майна ОСОБА_7 , житель смт. Рокитне;
?висновком судово-психіатричного експерта № 434 від 07.10.2020 р. (а.с. 73-75), згідно якого ОСОБА_3 в період інкримінованих йому дій і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання - органічний розлад особистості та поведінки F 07.8 за МКХ-10. Він під час скоєння інкримінованих йому дій у повній мірі не був здатний і у повній мірі не здатний на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом потребує примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій та у судовому засіданні, проте з урахуванням його наявного психічного захворювання. ОСОБА_3 притаманний низький рівень розвитку інтелектуальної діяльності, примітивність мотиваційної сфери, зниження здатності до прогнозування віддалених наслідків свої дій, схильність до навіювання. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку не міг під час скоєння інкримінованих йому дій повною мірою усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними та передбачати їх наслідки;
?висновком судової експертизи № 142 від 25.09.2020 р. (а.с. 76-84), згідно якої ринкова вартість мопеда (КТЗ) марки Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 на дату оцінки складає 6770,00 грн.;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.09.2020 р. (а.с. 85)мопед марки Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 ;
?розпискою ОСОБА_7 (а.с. 86), якою він отримав належний йому мопед марки Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , якого зобов`язується зберігати до вирішення справи по суті.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначене суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України вчинене ОСОБА_3 у стані неосудності.

Докази надані стороною обвинувачення суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Тобто, вказаними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, а саме: вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, тобто як вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справах "G. v. France" (п.39), "Halilovic v. Bosnia and Herzegovina" (п.18) почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.
Виходячи з роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
За приписами ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно дост.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, а тому підлягає кримінальній відповідальності за скоєне, однак, враховуючи, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене ним у стані неосудності, тому суд вважає за необхідне застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з метою запобігання вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь.
При цьому суд враховує характер захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого ним діяння, ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, а також те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України суд, -
ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рокитнянського району Київської області, освіта професійно-технічна, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 289 ч. 1 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази: (а.с. 85) мопед Suzuki Lets шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , після набрання ухвали законної сили залишити ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційному суду через Кагарлицького районний суд Київської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1