Справа № 214/3545/22
1-кс/214/582/22
У Х В А Л А
Іменем України
27 липня 2022 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, майора ДБР ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000023, внесеного до ЄРДР 03 березня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трифонівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира 3 патрульного взводу 1 патрульної роти НОМЕР_1 окремого батальйону охорони громадського порядку Національної гвардії України військової частини НОМЕР_2 , лейтенанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У клопотанні зазначено, що лейтенант ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу на посаді командира 3 патрульного взводу 1 патрульної роти в/ч НОМЕР_2 та будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей;проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини.

Однак лейтенант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, близько 16 години 24 лютого 2022 року лейтенант ОСОБА_4 як командир взводу був призначений командуванням роти в якості «старшого» службового автобуса в/ч НОМЕР_2 із йому особовим складом та був зобов`язаний керувати переміщенням із місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , до нового місця її дислокації у АДРЕСА_3 у складі колони військової техніки.

Однак ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, мотивуючи свої дії особистими сімейними обставинами, перебуваючи на території в/ч НОМЕР_2 , самовільно залишив місце служби, а саме розташування автоколони військової техніки та підлеглий йому особовий склад, залишившись у м. Херсоні за місцем свого постійного проживання.

У період з 24 лютого 2022 року по 09 квітня 2022 року лейтенант ОСОБА_4 без поважних причин свої обов`язки військової служби за посадою не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення у військову частину за наявності реальної можливості для цього, при цьому документів, підтверджуючих поважність та законність своєї відсутності на військовій службі, до військової частини не надав.

У подальшому, 09 квітня 2022 року лейтенант ОСОБА_4 прибув до пункту тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 та доповів про своє прибуття командуванню військової частини.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_4 за викладених вище обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

Отже, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин та знаючи про такий розмір покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування, чим перешкоджати встановленню істини по справі.

Також підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування, враховуючи попереднє знайомство зі свідками у даному кримінальному провадженні, спільне проходження з ними служби в лавах Національної гвардії України, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз або іншим чином може незаконно впливати на свідків, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показань, у тому числі і в суді.

Також ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі та знищити речові докази.

Також ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, свідчать про зухвалий характер злочину та є підґрунтям для вчинення ОСОБА_4 нового військового злочину, направленого на ухилення від подальшого проходження військові служби та виконання своїх службових обов`язків.

У зв`язку з такими обставинами слідчий просить суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку слідчого, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав за підстав, у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки інкримінованого йому злочину він не вчиняв.

Його захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчого у зв`язку з недоведеністю у належний та законний спосіб існування ризиків, на які останній послався як на підставу для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: так, підозрюваний не має можливості переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки він є військовослужбовцем та із військової частини, де він зараз проходить службу, його не випустять, а також підозрюваний проживає на території військової частини та продовжує нести службу, а також добровільно з`явився до суду, також підозрюваний не може впливати на свідків, так як не має на них ніякого впливу, також підозрюваний не може знищити докази у кримінальному провадженні, так як не має до них доступу, а також підозрюваний не може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як уже 15 років несе службу у Національній гвардії України, раніше не судимий, до будь-якої відповідальності не притягався, а відтак до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також прокурор чомусь не просив суд про більш м`який запобіжний захід.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаним в судовому засіданні стосовно існування зазначених слідчим ризиків, показав, що він виконує обов`язки заступника командира в/ч НОМЕР_2 по роботі з особовим складом, що підозрюваний на цей час є командиром 3 патрульного взводу 1 патрульної роти в/ч НОМЕР_2 , однак до виконання бойових завдань його не допускають та бойової зброї підозрюваний не має, оскільки після повернення до свої військової частини він на довіру так і не заслужив, що він має підлеглих, які є дезертирами та відносно яких відкриті відповідні кримінальні провадження, тому, на його думку, підозрюваний має на них вплив як на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зараз військовослужбовцям його військової частини заборонено проживати у АДРЕСА_3 та вони проживають у польових умовах, тому у підозрюваного є можливість залишити військову частину та переховуватись від органу досудового розслідування.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та показання свідка ОСОБА_7 , а також додані до клопотання матеріали, суд приходить до такого.

Як убачається з досліджених судом матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_4 25 липня 2022 року.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на думку суду, є обґрунтованою, що підтверджується як показаннями останнього, в яких він визнає свою вину у вчиненому злочині в повному обсязі та просить суворо його не карати, так і зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, скриншотами листування між командиром в/ч НОМЕР_2 полковником ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_9 у мессенджері «Signal», показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), положень КПК України, для обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідна наявність підстав уважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі, або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, перелічені у ст. 178 КПК України.

У ст. 178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд уважає, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого військового кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання від п`яти до десяти років, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Разом з тим, суд ураховує особливу небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 як особа, що проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, являється начальником за посадою та за військовим званням для військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , тому повинен проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, являтися прикладом дисциплінованості перед підлеглим особовим складом, і ці обов`язки покладають на офіцерів особливу відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень.

Також суд уважає про існування ризику, що підозрюваний, який знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні та спільно з ними проходив службу в лавах Національної гвардії України, може незаконно впливати на них, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показань, зміни даних показань та дачі завідомо неправдивих показань, у тому числі і в суді.

І хоча існування зазначених слідчим інших ризиків суд уважає недоведеним у належний спосіб, однак наявність навіть цих двох доведених прокурором ризиків дає суду підстави для застосування до підозрюваного саме такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Приходячи до такого висновку, суд урахував підвищений ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , оскільки останній проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, є начальником за посадою та за військовим званням для військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , тому повинен проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, бути прикладом дисциплінованості перед підлеглим особовим складом, і ці обов`язки а особливо в умовах воєнного стану покладають на офіцерів посилену відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень.

При цьому суд бере до уваги й правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 10.02.2011 року «Харченко проти України» та від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», згідно з якими, коли є в наявності конкретний суспільний інтерес, то такий інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Обставин, що вказують на неможливість застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку зі станом його здоров`я, судом не встановлено.

Також суд уважає, що для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, достатньою буде застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 260 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 196, 309, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, майора ДБР ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, а саме до 25 вересня 2022 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 260 000 (двісті шістдесят тисяч) грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із військової частини, в якій він проходить службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01 серпня 2022 року.