ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1323/22 Справа № 208/4332/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000170 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2022 року.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Крім того, судом враховано також й наявність доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити вчиняти злочини, що не дає достатніх правових підстав суду для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати стосовно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції вказано про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодним доказом, а прокурором не надано будь-якого підтвердження тому, що вони не зменшились чи не перестали існувати та що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишились обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а визначений судом розмір застави є занадто суворим та непомірним для обвинуваченого.
Вказує, що суд не дослідив належним чином те, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває під вартою з 20 травня 2021 року, має незадовільний стан здоров`я, переніс оперативне втручання на лівій нирці та страждає на тромбофіліт, має на утриманні мати, яка є особою похилого віку та хронічні захворювання, а також має неповнолітню доньку, офіційно працевлаштований у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат у зв`язку з чим має стабільне та легальне джерело доходу, зареєстрований та постійно проживає у м. Кам`янське, що у своїй сукупності вказує на можливість застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор та обвинувачений про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, заяв або клопотань про особисту участь або про поважність причин неприбуття до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без їх участі.
Захисник ОСОБА_6 просила апеляційний суд проводити розгляд справи без її участі
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000170 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, розгляд якого триває.
В судовому засіданні 24 березня 2022 року, в порядку ст. 331 КПК України прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.
При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому обвинувачений ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
Правильно суд першої інстанції вважав доведеним і ризик вчинення ОСОБА_7 інших злочинів, оскільки останній раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення тяжких корисливих злочинів, йому інкриміновано вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та обумовлює ризик продовження ним злочинної діяльності.
Крім цього, судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 178 КПК України правильно враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Апеляційний суд враховує посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце мешкання, роботи, погане самопочуття та певні соціальні зв`язки, однак зазначені обставини жодним чином не спростовують правильності висновків суду щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не є самодостатніми підставами для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника в цій частині спростовуються змістом самої ухвали.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника, що розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, є занадто великим, оскільки такий застава у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначена судом відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України майже у мінімальному розмірі, а тому, з урахуванням фактичних обставин справи та особи обвинуваченого, саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4