справа №619/2148/21
провадження №1-кп/619/253/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0000024 від 09.04.2021 та №0000303 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, в останнє: 17.09.2020 Ленінським районним судом м. Харків за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік, що зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за фактом вчинення кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_5 07 квітня 2021 року приблизно о 09 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи що пилосос марки «GRUNHELM» модель GVC8208 знаходиться у кімнаті вищевказаної квартири, що належить потерпілій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , впевнившись у тому що його ніхто не бачить, у останнього виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного пилососу.
Реалізуючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій, впевнившись у тому, що його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_5 взяв пилосос марки «GRUNHELM» модель GVC8208 тим самим таємно викрав чуже майно. Після чого самостійно покинув квартиру та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 , майновий збиток згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №6 від 12.04.2021 на суму 1205 гривень 00 копійок.
Крім того, 02.07.2021 близько 10 год.00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна, і переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, будучи за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_2 вирішив шляхом обману заволодіти майном своєї тітки ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном торгової марки «TECNO SPARK», моделі «КС2» ІМЕЕЗ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Надалі, ОСОБА_5 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, вів в оману свою тітку ОСОБА_6 , яка добровільно передала ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «TECNO SPARK» моделі «КС2», під приводом здійснення останнім телефонного дзвінка. В подальшому, ОСОБА_5 заволодівши майном ОСОБА_4 , вів в оману свого знайомого ОСОБА_7 , вказавши на те, що має у власному володінні мобільний телефон марки «TECNO SPARK 4G» моделі КС2, НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , отримав під заставу мобільного телефону у відокремленому підрозділі № 210 ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс» і компанія», фінансовий кредит у розмірі «800 гривень», який витратив на власні потреби.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №58 від 16.07.2021 потерпілій ОСОБА_4 було спричинено матеріальну шкоду на суму 1240 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.
Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за:
-ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
-ч.2 ст.190 КК України тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що він раніше неодноразово судимий, в останнє: 17.09.2020 Ленінським районним судом м. Харків за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на один рік, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному злочині.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України суд визнає рецидив кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином та кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, його відношення до скоєних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд суд приходить до висновку що ОСОБА_5 повинен нести покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки такий вид покарання зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів і відповідає принципу індивідуалізації та співмірності.
На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.
Суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, суд призначає йому покарання за правилами ст.71 КК України та до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Накладені ухвалами Дергачівського районного суду Харківської області арешти підлягають скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.
Цивільний позов у кримінальних провадженнях не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначити покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.2 ст.190 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
У відповідності ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 23.04.2021 арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 21.04.2021 в ході огляду місця події службового приміщення №23 ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, буд. 10, а саме: пилосос сіро-помаранчевого кольору, з роз`яснювальним написом «GRUNHELM», 1600 W вилучено та опечатано біркою із підписами дізнавача та учасників слідчої дії та поміщено до полімерного синього пакету - скасувати.
Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26.07.2021 арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000303 від 08.07.2021 року, за ч. 2 ст. 190 КК України, на наступне майно: мобільний телефон торгової марки «TECNO SPARK 4G» моделі КС2, IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; квитанцію № ПН 41589168 від 16.07.2021 - скасувати.
Речові докази: пилосос сіро-помаранчевого кольору із роз`яснювальним надписом «GRUNHELM» 1600W, мобільний телефон торгової марки «TECNO SPARK 4G» моделі КС2, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути власнику; квитанцію №ПН 41589168 від 16.07.2021 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1