В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2021 року за № 0002856 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жашків Черкаської області, українки, громадянки України, із середньо освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 24.08.2021 о 17:30 годині перебувала у приміщенні ТРЦ «Skymall», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, будинок 2-Т у власних справах.

Під час перебування у магазині «ЗАРА» у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, одяг, а саме: сукню біло-зеленого кольору, розміром «М», артикул 0/8214/053/712/03, закупівельною вартістю 1528 гривень 70 копійок, сукню біло-чорного кольору, розміром «М», артикул 0/7875/047/063/03, закупівельною вартістю 1528 гривень 70 копійок, шорти жіночі різнокольорові, розміром «ХS», артикул 0/8066/342/330/01, закупівельною вартістю 1045 гривень 70 копійок, та кардиган, чорно-білого кольору, розміром «S», артикул 0/5802/106/070/02, закупівельною вартістю 1206 гривень 70 копійок, ОСОБА_3 направилась до примірочної.

Зайшовши у приміщення примірочної, ОСОБА_3 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, знявши магнітні кліпси з одягу, а саме: сукні біло-зеленого кольору, розміром «М», артикул 0/8214/053/712/03, закупівельною вартістю 1528 гривень 70 копійок, сукні біло- чорного кольору, розміром «М», артикул 0/7875/047/063/03, закупівельною вартістю 1528 гривень 70 копійок, шортів жіночих, різнокольорових, розміром «ХS», артикул 0/8066/342/330/01, закупівельною вартістю 1045 гривень 70 копійок, та кардигану, чорно-білого кольору, розміром «S», артикул 0/5802/106/070/02, закупівельною вартістю 1206 гривень 70 копійок, помістила в свою сумку з якої прийшла та направилась до виходу з магазину не сплативши їх вартість, однак залишити місце вчинення правопорушення та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд не змогла, оскільки під час виходу з магазину ОСОБА_3 затримала охорона магазину.

Тобто виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), маючи при собі неоплачений товар, вийшла за межі магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена працівниками магазину «ЗАРА».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 , могла спричинити ТОВ «ЗАРА УКРАЇНА», майнову шкоду на загальну суму 5309 гривень 80 копійок (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, потерпілий ОСОБА_5 не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначила про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваною, підтверджено її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не є інвалідом І чи ІІ групи, відсутність відомостей щодо перебування обвинуваченої в стані вагітності чи наявності на утриманні дітей віком до 14 років на час винесення вироку, раніше не судима, має задовільний стан здоров`я, не є особою, яка досягла пенсійного віку, спосіб життя, відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 185 КК України із урахуванням положень вимог ч. 3 ст. 68 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені сукню жіночу чорно-білого кольору, артикул 0/8214/053/712/03; сукню жіночу зелено-білого кольору, артикул 0/7875/047/063/03; шорти жіночі різнокольорові, артикул 0/8066/342/330/01; кардиган жіночий, артикул 0/5802/106/070/02; магнітні кліпси у кількості 4 шт., передані на відповідальне збереження представнику потерпілого - залишити у володінні власника.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя