Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року
смт Покотилівка Харківської області
Справа № 635/386/22
Провадження № 1-в/635/173/2022
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
УСТАНОВИВ:
18 січня 2022 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2022 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Згідно частини 5 статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Представник установи виконання покарань та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року за частиною 1 статті 307, частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 69, частиною 2 статті 311, частиною 1 статті 70 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання ща вироком Великобагачівського районного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 березня 2015 року по 28 травня 2015 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2020 року вирок від 20 грудня 2017 року приведено у відповідність керуючись статтею 74 КК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки. Відповідно до статей 70, 71, 72 КК України остаточне покарання залишене за вироком від 20 грудня 2017 року 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання 23 жовтня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 15 липня 2022 року.
Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з Головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 13 березня 2018 року засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» із ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)». Працевлаштований до будівельної бригади на дільниці соціальної реабілітації. Стягнень не має, заохочувався одинадцять разів, на заходи виховного впливу реагує позитивно, робить правильні висновки, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», розкаюється у раніше вчиненому злочині. Соціально-корисні зв`язки з близькими родичами підтримує шляхом листування. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований, має адекватну самооцінку, під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий, здатен раціонально мислити, має охайний зовнішній вигляд. На момент звернення з поданням до суду засуджений відбув 2/3 фактичного строку покарання.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 перебуває у місцях позбавлення волі з 23 жовтня 2017 року. Під час тримання в державній установі «Полтавський слідчий ізолятор» режим тримання не порушував, стягнень не мав, заохочувався один раз.
Судом встановлено, що з 13 березня 2018 року засуджений відбуває строк покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія №100», за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, режим тримання не порушував. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався одинадцять разів. Постановою начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» від 07 квітня 2020 року переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення. За час відбування покарання стягнень не мав. Працевлаштований до будівельної бригади дільниці соціальної реабілітації. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. Підтримує доброзичливі взаємовідносини з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», у реалізації програми проявляє інтерес. Соціально корисні зв`язки із рідними, а саме із матір`ю підтримує шляхом телефонних розмов, побачень, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення засудженого.
Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» заступника начальника планово-економічного відділу ОСОБА_7 (а.с. 6) та довідки про заробітну плату (а.с. 7), засуджений з січня 2019 року по липень 2019 року працював у житловій зоні, займався ремонтно-будівельними роботами, у серпні 2019 року не працював, з вересня 2019 року по березень 2020 року займався ремонтно-будівельними роботами, з квітня 2020 року по серпень 2020 року не працював, з вересня 2020 року по грудень 2020 року працював у ТОВ «Вітала ТМ», виконував підсобні роботи, у січні 2021 року займався ремонтно-будівельними роботами, з лютого 2021 року по червень 2021 року не працював, у липні 2021 року працював підсобним робітником, у серпні 2021 року не був працевлаштований, з вересня 2021 року по листопад 2021 року займався ремонтно-будівельними роботами у дільниці соціальної реабілітації.
З довідки про заохочення та стягнення (а.с. 4) вбачається, що засуджений ОСОБА_6 за весь час відбування покарання жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Разом з цим має одинадцять заохочень у вигляді оголошення подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Як вбачається зі змісту вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року, за вказаним вироком маються процесуальні витрати у розмірі 9 218,50 гривень.
Відповідно до довідки бухгалтера ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 (а.с. 8) з засудженого станом на 08 грудня 2021 року засуджений ОСОБА_6 достроково відшкодував процесуальні витрати у повному обсязі.
Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року засуджений свою вину у вчиненні злочинів, за які він був засуджений, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність одинадцяти заохочень, відсутність жодного стягнення, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики, дострокове відшкодування процесуальних витрат за вироком суду у повному обсязі), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року умовно достроково на невідбутий строк покарання чотири місяці двадцять вісім днів.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_9