Справа № 509/4971/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 04.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Іллічівськ, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, що має середню спеціальну освіту, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно п.8 ч.1 ст.89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

підозрюваного у скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 04.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_5 .

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інша невстановлена слідством особа, вступили у попередню злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна з приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, в період часу з 18 годин 05 хвилин по 18 годин 35 хвилин 11.05.2021, більш точний час в ході розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, із застосуванням наявного в користуванні у ОСОБА_7 , автомобіля марки «MAZDA» моделі «323F», чорного кольору, іноземної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням останнього, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний намір, проникли на територію домоволодіння, шляхом перелазу паркану, та в приміщення будинку, шляхом пошкодження металевої решітки вікна першого поверху за допомогою кусачок для металу.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, обрали об`єктом протиправного посягання ряд предметів: 1) Ноутбук марки «Asus» чорного кольору вартістю 3000 гривень; 2) Грошові кошти в розмірі 1000 доларів США (що на 11.05.2021 складає 27700 гривень, за курсом 27,7 гривень за 1 долар США).

Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, покинули будинок та територію домоволодіння, із викраденими речами, та на автомобілі ОСОБА_7 , марки «MAZDA» моделі «323F», чорного кольору, іноземної реєстрації НОМЕР_1 , поїхали у невідомому напрямку, та в подальшому скористалися викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленої особи, ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 30700 гривень.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інша невстановлена слідством особа, вступили у попередню злочинну змову, направлену на таємне викрадення майна з приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, в період часу з 02 годин 50 хвилин по 04 години 02 хвилини 13.05.2021, більш точний час в ході розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, із застосуванням наявного в користуванні у ОСОБА_7 , автомобіля марки «MAZDA» моделі «323F», чорного кольору, іноземної реєстрації НОМЕР_1 , під керуванням останнього, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та реалізуючи свій злочинний намір, проникли на територію, після чого в цокольне приміщення будинку (підвальне), шляхом пошкодження навісних замків за допомогою кусачок для металу та зрізу частини металевої деталі двері.

Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та невстановлена особа, обрали об`єктами протиправного посягання ряд предметів: 1) Соковижималка електрична «Moulinex the Juise mashine» в упаковці вартістю 1000 гривень; 2) Зварювальний апарат «Reon-Ким», модель ZX7 250M, серійний номер XYX, вартістю 5000 гривень; 3) Зарядний пристрій «Импульс ЗП-02» вартістю 500 гривень; 4) Бензопила «Homelite 3314» червонного кольору, без полотна для пиляння вартістю 2000 гривень; 5) Насос водяний «Aquatica», серійний номер 8 (773238) вартістю 2000 гривень; 6) Металева фомка блакитного кольору 0,8м (б/в) вартістю 200 гривень; 7) Ножиці для підрізки дерев з руків`ям темно зеленого кольору з можливістю видовження ручок вартістю 500 гривень; 8) Металеві бідони з медом, номінальний об`єм ємностей 40 та 30 літрів вартістю 600 гривень за два бідони та 2000 гривень за наявний мед; 9) Фарбопульт HVLP з балоном та деталі до нього вартістю 2000 гривень; 10) Перфоратор електричний Einhell Е-SB800E помаранчевого кольору серійний номер PL-2325 вартістю 800 гривень; 11) Кутова шлифмашинка Einhell BWS 125 серійний номер. PL-2477 без дроту вартістю 500 гривень; 12) Подовжувач на катушці Леміра У16-10 вартістю 200 гривень; 13) Перфоратор (ударна дриль) Metabo SBE 600R+L Impuls серійний номер 0607001, вартістю 3000 гривень; 14) Тиски металеві темного кольору вартістю 3000 гривень.

Окрім вказаного майна, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, у цокольному приміщенні вищевказаного домоволодіння, виявили мопед марки «Honda» модель «Fizy (Spacy)» CHS1252WHC, номер рами: НОМЕР_2 , білого кольору, д/н НОМЕР_3 із ключами, вартістю 15000 гривень, який привели в дію за допомогою наявних ключів запалювання та звідки незаконно заволоділи, в подальшому перевізши мопед за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, покинули територію домоволодіння, із викраденим майном, та на автомобілі ОСОБА_7 , марки «MAZDA» моделі «323F», чорного кольору, іноземної реєстрації НОМЕР_1 , поїхали у невідомому напрямку, та в подальшому скористалися викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановленої особи, ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 38300 гривень.

21.09.2021 за сукупністю скоєного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, на теперішній час, обґрунтовується зібраними доказами, а саме: заявами про злочин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 12.05.2021; протоколом огляду місця події від 13.05.2021; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом огляду предметів від 04.06.2021 DVD-R дисків із відеозаписами; протоколом обшуку від 10.08.2021 у ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 26.08.2021 у ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 10.09.2021.

Відповідно ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, при цьому за злочин передбачений ч.2 ст.289 КК України, законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Слідчим зазначено, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він постійно не проживає за місцем мешкання, періодично змінює місця мешкання, а за місцем реєстрації, тривалий час не мешкає.; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, може з`явитись необхідність у винайдені ще не встановлених речових доказів, які ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, може дізнатись про місце мешкання інших учасників процесу, що надасть змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перебуваючи на волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , має зв`язки із особами які ведуть спосіб життя пов`язаний із розповсюдженням та вживанням наркотичних засобів, ймовірно і сам є наркозалежним, що може наштовхнути останнього на вчинення нових злочинів, що може впливати на розслідування та подальший судовий розгляд провадження; п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України: ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю постійного джерела доходів, та ймовірно наявної наркотичної залежності, у випадку відсутності грошових коштів на придбання наркотичних засобів, ОСОБА_5 може продовжити вчинення крадіжок, або інших злочинів.

Слідчий вважає, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належною поведінкою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, заявили клопотання, яким просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що підозрюваний має місце реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно з`явився до органу розслідування для проведення слідчих дій.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальним кодексом України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 6 років, а за ч.2 ст.289 КК України, від 5 до 8 років позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді відповідних клопотань про обрання запобіжного заходу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (inabstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка слугувала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ). Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі "Таран проти України" зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Неистяк проти Словаччини», заява №65559/01, п.74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі проти Польщі» (Ladentv. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (v.Ukraine),заява № 38717/04, п. 86).

На підставі досліджених матеріалів провадження, суд вважає встановленим наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у своєму клопотанні. Крім того, судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, самостійно й добровільно з`явився до слідчого органу для проведення слідчих дій.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд вважає, що слідчим та прокурором ні в клопотанні, ні в поясненнях в судовому засіданні не надано аргументованого обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України видів запобіжних заходів крім тримання під вартою, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 04.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, а саме, до 20.11.2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 20.11.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24.09.2021 р. о 11.45.

Слідчий суддя ОСОБА_1