Справа №523/920/21
Провадження №1-кп/523/960/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000006 від 3.07.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

Встановив:

З Суворовської окружної прокуратури м. Одеси до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_4 було надане письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві для усунення недоліків, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, а саме органом досудового розслідування не вірно визначена потерпіла особа. Так, в обвинувальному акті вказано, що «протиправними діями ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода Державному підприємству «Одеський нафтопереробний завод» в особі Фонду державного майна України», однак в дійсності власником майна є ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» - юридична особа, якій це майно було передане на відповідальне зберігання, тобто ДУ «ОНПЗ» в особі Фонду державного майна України взагалі не має жодного відношення до цього майна, посилаючись на наявну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 6.05.2021р., якою було прийняте рішення передати для подальшого управління речові докази, які належать ПАТ «ОНПЗ», також зазначаючи, що в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить достовірного викладу фактичних обставин кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, які прокурор вважає встановленими, висунете обвинувачення за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадене чужого майна (крадіжка) є неконкретизованим, перебування підзахисного в «одному з приміщень на території Державного підприємства «Одеський нафтопереробний завод» є лише припущенням, з якого саме приміщення були викрадені предмети, якщо загальна площа території підприємства складає 60га є не зрозумілим, крім того не вказані родові ознаки викрадених металевих пластин, з якого металу вони виготовлені, де саме знаходилося це майно, в чому зберігалося, також залишається не відомою методика визначення завданої матеріальної шкоди, ким і коли була проведена оцінка металевих пластин, які нібито були викрадені підзахисним, не вірно визначений потерпілий за даним обвинуваченням вказує на не встановлення факту заволодіння чиїмось майном, належність якого встановити не можливо, водночас вказуючи, що до суду прокурором не надано підтвердження вручення обвинувального акту підозрюваному, що направлення рекомендованим листом документів не можна вважати належним врученням обвинувального акту, крім цього в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості щодо вилученого майна, у розділі І п.21 постанова про продовження строку досудового розслідування датована 18.12.2021р., що у сукупності на думку захисту виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням за ст.185 ч.1 КК України.

Прокурор, в спростування аргументів сторони захисту заперечував проти повернення обвинувального акту прокуророві для усунення недоліків, так як вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, в ньому викладені всі фактичні обставини кримінального проступку, яке підлягає доказуванню, вказані час, місце, спосіб вчинення кримінального проступку, визначена потерпіла сторона відповідно документів, які були отримані під час досудового розслідування, звертаючи увагу, що позов можливо надати до початку судового розгляду по суті, також зазначивши, що оцінку доказам, кваліфікації дій ОСОБА_6 можливо зробити після дослідження доказів під час судового розгляду, крім того прокурор наділений повноваженнями внести зміни до обвинувачення, якщо під час судового провадження будуть встановлені нові фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. Щодо наданих захисником копій документів, вказав, що вони датовані травнем 2021 року, після направлення обвинувального акут до суду. На думку сторони обвинувачення Фонд держ. майна є належним представником потерпілого, якому завдана шкода, всі вимоги ст.291 КПК України дотримані, обвинувачення є сформульованим, тому обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Представник потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора, водночас посилаючись на документи, які були надані Фондом державного майна України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав своє клопотання в повному обсязі, не погоджуючись з позицією сторони обвинувачення, яка жодним чином не спростувала доводи захисту, зазначив, що за наявності суттєвих недоліків обвинувальний акт не можливо призначити до судового розгляду, існує ухвала Київського районного суду м. Одеси від 6.05.2021 року, яка є дієвою, якою змінений зберігач майна та якою констатовано, що власником майна є ПАТ «Одеський НПЗ», кому б воно не передавалося, власник є незмінним, не має підтверджень, що ДП «ОНПЗ» взагалі отримував майно, яке нібито викрав підзахисний, проте чомусь в обвинувальному акті в якості потерпілого вказаний Фонд держ. майна, що не відповідає дійсності, не заперечуючи, що ухвала Київського районного суду м. Одеси травня місяця, в якій чітко визначена належність майна, і в тому числі коли починалося розслідування даного кримінального провадження, і ці факти на думку захисту не потребують доказування. Існують два питання, чи належить майно фонду ні, не належить, чи передавалося майно фонду держ. майна ні, не передавалося, цивільний позов не заявлений, відповідно не має підстав стверджувати, що ДП «ОНПЗ» завдана матеріальна шкода, у такому разі необхідно встановлювати розмір спричиненої шкоди, при цьому позиція представника держ. майна виходячи з наданих документів суперечить офіційній позиції довірителя, вважаючи, що матеріали кримінального провадження сфальсифіковані, пропущені строки досудового розслідування, у зв`язку з чим за наявності підстав просив повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю приєднався до думки захисника ОСОБА_4 ..

З`ясувавши думку учасників процесу - прокурора, який вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів; представника потерпілого ОСОБА_5 , яка підтримала позицію прокурора, захисника ОСОБА_4 , який наполягав на задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві; обвинуваченого, який приєднався до думки захисника, дослідивши складений та затверджений прокурором обвинувальний акт з доданими до нього документами відносно ОСОБА_6 суд дійшов до наступних висновків.

Згідно положенням ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який повинен відповідати вимогам, передбаченими ст. 291 КПК України.

За змістом положень ст. 291 ч.2 п.п.5, 7 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо має місце заволодіння чужим майном).

Відповідно листа Фонду державного майна України від 15.02.2021 року, цитата: «у зв`язку з тим, що вирок суду не набрав законної сили, все рухоме та нерухоме майно, земельна ділянка, належні ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та ТОВ «Енергія і газ Україна»…продовжують перебувати у приватній власності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та ТОВ «Енергія і газ Україна», далі: «Згідно з чинним законодавством до повноважень Фонду не входить використання, зберігання чи вчинення будь-яких дій щодо майна, яке не знаходиться в державній власності». Також в цьому листі Фонд інформує, що не визначався судом як зберігач арештованого майна по кримінальній справі. З огляду на наведене вбачається, що Фонд державного майна не може бути учасником кримінального провадження, тобто відсутність належного потерпілого за даним обвинуваченням вказує на не встановлення факту заволодіння чиїмось майном, що в свою чергу приводить до висновку, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретизованим. Суд вимушений відмітити, що доводи сторони захисту, що представником потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях в підтримку їх офіційної позиції щодо належності майна надані документи, які є суперечливими щодо тверджень прокурора.

Виходячи із викладеного, за наявності встановлених протиріч щодо визначення належного представника потерпілого у даному кримінальному провадженні, на думку суду на теперішній час виключається можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

За змістом положень ст.291 ч.4 п.3 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Однак, з наданих до суду документів розписка ОСОБА_6 та його захисника не містить підпису осіб, підтверджуючих отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, з письмових відміток прокурора лише вбачається направлення копій документів рекомендованим листом поштовим зв`язком. У суду не виникає сумнівів щодо надсилання копій матеріалів, але підтверджень, які б засвідчували отримання цих документів особами у ході підготовчого судового засідання представлено не було.

Згідно цієї ж ст.291 ч.4 КПК України до обвинувального акту обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому повинні бути відображені прийняті у ході досудового розслідування процесуальні рішення.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Так, у розділі І п.21 відображена інформація про продовження строку досудового розслідування, постанова датована 18.12.2021р., при цьому ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України 16.12.2020 року - розділі І п.14 реєстру матеріалів досудового розслідування, дата фактичного надходження обвинувального акту до суду 20.01.2021 року, відомостей про зупинення кримінального провадження реєстр не містить.

Крім цього вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування з`ясовано, що він взагалі не містить такої обов`язкової процесуальної дії, як направлення обвинувального акту до суду.

Разом з цим, відповідно до положень ч.1 ст.290 КПК України, визначивши зібрані під час досудового розслідування докази, достатніми для складання обвинувального акту, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового слідства та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таке повідомлення є процесуальною дією, яка повинна бути відображена у реєстрі матеріалів досудового розслідування, однак в реєстрі не має даних про відкриття захиснику та обвинуваченому матеріалів досудового розслідування, в тому числі в реєстрі не має даних про відкриття представнику потерпілого матеріалів кримінального провадження, що передбачено ст.290 ч.7 КПК України, у зв`язку з чим, на думку суду, порушені норми кримінально процесуального законодавства.

Також з огляду реєстру встановлено, що у ході досудового розслідування був проведений обшук та була винесена постанова про накладення арешту на вилучене майно, але не зазначений перелік цього майна та вказаний порядок зберігання речових доказів, що також залишається не зрозумілим (розділ ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування)

Реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком до обвинувального акту, який повинен містити всі процесуальні рішення, які суд використовує при розгляді справи, та які на думку суду є не допустимими, у зв`язку з чим слід усунути викладені неточності.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 частини першої або частиною другої статі 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам діючого Кодексу; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю вимогам діючого Законодавства та повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокуророві для усунення недоліків.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 314-315, 369-372, 392, 395 КПК України, суд,-

Постановив:

Обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000006 від 3.07.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України повернути прокурору Суворовської окружної прокуратури м. Одеси для усунення недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1