Справа № 953/1202/22
н/п 1-кс/953/1056/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0001890 від 21.12.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, громадянину України, одруженому, зареєстрованому та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001890 від 21.12.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001890, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом пред`явлення вимог передачі чужого майна з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, з метою скоєння вимагання, вступив у злочинну змову з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при невстановлених під час досудового слідства обставинах та невстановленої дати та часу, однак не пізніше 14.12.2021р.
Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , приблизно у серпні 2021 року, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлена, познайомилися з громадянином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який захоплювався азартними іграми та запропонували останьому прийняти участь у букмекерських парі, а саме здійснювати ставки на спортивні змагання, без первинних грошових внесків за вказані ставки. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , не укладаючи із ОСОБА_9 будь-яких договорів, повідомили останньому, що в разі виграшу йому будуть виплачені грошові кошти згідно до заздалегідь визначених коефіцієнтів, а у разі програшу він матиме нагоду передати грошові кошти в майбутньому.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, отримавши згоду від ОСОБА_9 на участь у букмекерських парі, почали приймати на словах від ОСОБА_9 ставки на спортивні змагання, використовуючи для спілкування смс-повідомлення у «Телеграм каналі», не отримуючи при цьому від останнього будь-які грошові кошти у готівковій та безготівковій формі, та 14.12.2021 повідомили ОСОБА_9 про те, що він начебто програв по ставкам, які фактично не здійснювались, велику суму грошових коштів та, починаючи з цього дня, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою реалізації спільного злочинного умислу направленого на незаконне збагачення, шляхом пред`явлення вимог передачі чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почали пред`являти ОСОБА_9 незаконну вимогу щодо передачі їм грошових коштів у сумі 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США, повідомивши потерпілому, що дана сума грошових коштів є нібито боргом по ставкам, який начебто виник у ОСОБА_9 перед ними. При цьому, починаючи з 14.12.2021 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою залякування потерпілого ОСОБА_9 під час телефонних розмов почали погрожувати застосуванням насильства щодо потерпілого та неодноразово вимагати зустрічі з останнім.
Також, слідчий вказує, що 29.12.2021 під час зустрічі, на яку прийшов потерпілий ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , останні продовжили пред`являти ОСОБА_9 незаконну вимогу щодо передачі їм грошових коштів у розмірі 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) доларів США, та погрожували останньому застосуванням насильства. При наступній зустрічі, яка відбулась 17.01.2022 у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: м. Харків, проспект Науки, 9, ОСОБА_8 з метою реалізації спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу почав погрожувати ОСОБА_9 спричиненням тяжких тілесних ушкоджень у вигляді каліцтва. Після цього, потерпілий ОСОБА_9 , сприймаючи погрози спричинення тяжких тілесних ушкоджень щодо нього як реальні, побоюючись, що у разі не виконання незаконних вимог пред`явлених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , щодо передачі грошових коштів, останні можуть перейти від погроз до реальних дій, направлених на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, погодився на незаконну вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та попросив визначити мінімальний розмір грошових коштів, які він повинен віддати останнім на їх вимогу, як першочерговий внесок до неіснуючого боргу. Надалі, у ході перемовин ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_9 , повідомили йому про можливість передачі грошових коштів або частинами по 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США кожного місяця, або передачі відразу однієї суми грошових коштів у розмірі 50 000 (п`ятдесяти тисяч) доларів США.
Слідчий вказує, що 03.02.2022 о 16-00 год під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 прийшов до місця заздалегідь визначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а саме парковки супермаркету «Класс», що розташована за адресою місто Харків, проспект Героїв Сталінграду, 136/8, де зустрівшись з ОСОБА_5 , передав останньому, на їх незаконну вимогу, грошові кошти в сумі 7800 доларів США, з яких несправжні імітаційні засоби у сумі 7600 доларів США, купюрами номіналом по 100 у кількості 76 шт. із загальним серійним номером KL 44560175E та заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 200 доларів США купюрами номіналом по 100 у кількості 2 шт. із серійними номерами FC05728138A та BB74667832A, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було затримано працівниками правоохоронних органів.
03.02.2022 о 16-16 год ОСОБА_5 було фактично затримано відповідно до ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, буд. 136/8.
03.02.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та необгрунтованість підозри. Крім того, при розгляді данного клопотання прохала слідчу суддя врахувати процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення обшуку та затримання останнього, який не чинив опір, добровільно надав доступ до всіх речей, сприяє досудовому розслідуванню. Також, захисник просив врахувати дані, які харктеризують особу підозрюваного, який одружений, є фізичною особою-підприємцем. Також, сторона захисту просила врахувати стан здоров`я підозрюваного, оскільки останній має захворювання та 26.03.2021 ОСОБА_5 була зроблена операція. Сторона захисту прохала відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.
З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001890 від 21.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 199 КК України внесені до ЄРДР 21.12.2021 за фактом того, що у грудні 2021 року на території міста Харкова від невстановлених осіб на адресу громадянина ОСОБА_10 надходять вимоги передачі грошових коштів в сумі 65000 доларів США з погрозою застосування фізичного насильства щодо нього та пошкодження його майна.
03.02.2022 о 16 годині 16 хвилин ОСОБА_5 фактично затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, у порядку ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 о 22 годині 15 хвилин 03.02.2022 у кримінальному провадженні № 0001890 від 21.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 03.02.2022.
Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у встановлений законом строк, а отже, відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даних, які містяться в заяві-повідомленні "М" від 15.12.2021 про вчинення кримінального правопорушення; показаннях потерпілого, які містяться в протоколі допиту від 23.12.2021; даних, які містяться в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.12.2021 за участі потерпілого та довідках до протоколу, відповідно до який потерпілий впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_11 ; даних, які містяться в протоколах огляду предметів від 23.12.2021; показаннях свідка, які містяться в протоколі допиту від 26.01.2022; даних, які містяться в протоколах про хід і результати слідчих (розшукових) дій аудіо-, відеоконтроль особи від 21.01.2022 з приміткою «розсекречено»; даних, які містяться в протоколі обшуку від 03.02.2022; даних, які містяться в протоколі огляду предметів від 04.02.2022.
Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.189 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.1,2,3 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, крім того злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування фізичного насильства.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.
Доводи сторони захисту про відсутність такого не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Також достатньо обґрунтованим є ризик знищення, приховування або спотворення підозрюваним документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки, яка зазначає прокурор, та як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та інформацію, які до теперішнього часу не вилучені та не долучені до матеріалів кримінального провадження, зокрема засоби зв`язку фігурантів які ще не вилучено, грошові кошти та інші цінності, здобуті злочинним шляхом.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків та потерпілого, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано документів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.
Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:
- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, крім того злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування фізичного насильства;
- дані щодо особи ОСОБА_5 , який є фізичною особою-підприємцем, має зареєстроване та фактичне місце проживання у м. Харкові, одружений, ає вагітну дружину, раніше не судимий;

- процесуальну поведеніку підозрюваного під час проведення слідчих (розшукових) дій.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на зазначене, те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким та корисливим злочином, а саме злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, крім того злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування фізичного насильства, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідча суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пункт 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 (2481 гривень х 50 = 124 050,00 грн.)
Визначений розмір застави слідча суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 .
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0001890 від 21.12.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) діб до 03 квітня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п"ятдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.
У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зобов`язати старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 03.04.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 07 лютого 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1