КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 вересня 2021 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожного окремо, на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28 жовтня 2021 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожен окремо подали апеляційні скарги. При цьому, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в іншій частині ухвалу залишити без змін, а прокурор скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник та прокурор вважають ухвалу слідчого судді незаконною, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Сторона захисту зазначає, зокрема, про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження за ч. 4 ст. 153 КК України було зареєстроване 30 серпня 2021 року. Отже саме з цієї дати могло бути розпочате досудове розслідування, вчинятися будь-які слідчі чи процесуальні дії, збиратися докази, прийматися процесуальні рішення, оскільки здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Таким чином, на переконання захисника усі процесуальні рішення, які були прийняті до 30 серпня 2021 року та стосуються цього кримінального провадження не можуть вважатися законними, а усі докази, які були зібрані до цієї дати, є недопустимими відповідно до положень ст.ст. 86, 87 КПК України.
Також, захисник вказує, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19-21/19988-ПС, експертиза проводилася 19 серпня 2021 року у кримінальному провадженні № 80000322, тобто до внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 153 КПК України та в іншому кримінальному провадженні, а тому такий висновок також не може бути визнаний допустимим доказом у провадженні.
Просить врахувати дані про особу підозрюваного, який має постійне місце роботи з відповідним графіком, на утриманні матір-інваліда та трьох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, а застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє єдиного джерела доходу.
У свою чергу прокурор вважає, що органом досудового розслідування у повній мірі доведено усі обставини, які обґрунтовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А тому, з рахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вбачає достатніми підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи викладені в своїй апеляційній скарзі та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити та залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг та заперечення на апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Відділом поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 30 серпня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000663, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

30 серпня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні будь-яких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.
31 серпня 2021 року слідчий СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 02 вересня 2021 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено, застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні згаданого кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного у їх сукупності. Разом з цим, вказав про недоведеність слідчим і прокурором, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, всупереч доводам захисника, слідчий суддя, як уважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні згаданого кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів у даному кримінальному провадженні, підлягають оцінці судом при розгляді справи по суті.

Також, з матеріалів судового провадження вбачається, що органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи підозрюваного.

Посилання захисника на дані про особу підозрюваного, були відомі слідчому судді, враховані ним при прийнятті оскаржуваного рішення, та не спростовують висновок слідчого судді, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що слідчим і прокурором не доведено недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, а тому з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде цілком достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам. Не спростовують такий висновок слідчого судді доводи викладені в апеляційних скаргах.

За таких обставин, враховуючи усі обставини провадження у їх сукупності, підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу, а також застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник та прокурор просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів судового провадження не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 28 жовтня 2021 року, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , кожного окремо, - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 369/12048/21 Справа №11-сс/824/5472/2021 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1