Справа № 473/4315/21
Номер провадження 1-кс/473/1071/2021
УХВАЛА

"23" листопада 2021 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , осіб, права яких обмежуються під час досудового слідства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000734 від 19.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,
встановив:

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт вантажного автомобіля марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що 18 листопада 2021 року до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення щодо виявлення в с. Рацинська Дача по вул. Учительській вантажного автомобіля марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був заповнений фрагментами дерев породи «дуб» та «ясен», шириною від 8 см до 36 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 45 м3.

Виїздом на місце події також було виявлено вантажний автомобіль марки «УАЗ 3303», зеленого кольору, без реєстраційного номеру, в салоні якого знаходилися бензопила марки «PROcraft», моделі К450рrо, зеленого кольору, та фрагменти деревини, а саме: деревини породи «дуб», шириною від 10 см до 40 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 1,5 м3, деревини породи «сосна», шириною від 15 см до 30 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 1 м3.

Вказане майно, згідно постанови слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 19 листопада 2021 року, визнано речовими доказами.
Тому, з метою забезпечення речових доказів, якими є, зокрема, вантажний автомобіль марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , прокурор просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 клопотання підтримав.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання про арешт зазначених у клопотанні транспортних засобів . При цьому зазначали, що ніякого відношення до кримінального провадження, в рамках якого подане відповідне клопотання, вони не мають. Вони займаються лише перевезенням вантажу, в тому числі за інтернет замовленням.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість, зокрема з огляду на відсутність в діях власників майна складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, невідповідність заявленого в клопотанні майна критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України, порушення процесуальних норм (проведення огляду місця події до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, розгляд клопотання в порушення ч.6 ст. 173 КПК України).
Заслухавши учасників провадження, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Зокрема встановлено, що слідчим відділом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000734 від 19 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, під час огляду місця події, що мало місце 18 листопада 2021 року, було виявлено та вилучено: вантажний автомобіль марки «Rеnault », реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був заповнений фрагментами дерев породи «дуб» та «ясен», шириною від 8 см до 36 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 45 м3, а також вантажний автомобіль марки «УАЗ 3303», зеленого кольору, без реєстраційного номеру, в салоні якого знаходилися бензопила марки «PROcraft», моделі К450рrо, зеленого кольору, та фрагменти деревини, а саме: деревини породи «дуб», шириною від 10 см до 40 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 1,5 м3, деревини породи «сосна», шириною від 15 см до 30 см, довжиною від 1 м до 1,5 м, загальною кількістю 1 м3.

Згідно постанови слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 19 листопада 2021 року виявлене в ході огляду майно визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000734.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 придбав напівпричіп, але не зареєстрував за собою право власності на нього).
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР,згідно ч.3 ст. 214 КПК України).
При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження, заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.
Таким чином, з урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
Показання свідків, надані адвокатом ОСОБА_6 товарно-транспортні накладні не спростовують правомірність накладення арешту на майно.
При цьому, посилання адвоката ОСОБА_6 щодо непричетності осіб, інтереси яких він представляє, до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.246 КК України, є безпідставними, оскільки арешт на майно накладається згідно положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, що по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, а тому наявності повідомленої підозри в кримінальному провадженні, в даному випадку - для вирішення питання про накладення арешту, закон не вимагає.

Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Водночас вказана процесуальна норма не містить заборону щодо розгляду клопотання про арешт майна після закінчення відповідного строку.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідне клопотання надійшло до суду з дотриманням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, призначено до розгляду в порядку ч.1 ст.172 КПК України, разом з тим було відкладено за клопотанням адвоката ОСОБА_6 з метою ознайомлення з матеріалами провадження, узгодження правової позиції, надання доказів. Отже, враховуючи, що спірне майно відповідає положенням ст. 98, ч.3 ст.173 КПК України, зазначені обставини не є такими, що автоматично унеможливлюють арешт спірного майна.
Згідно ч.4 ст.173 КПК України в разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Згідно пояснень адвоката, власників майна накладення арешту на фактично позбавить їх можливості тривалий період користуватися автомобілем, напівпричепом та отримувати доходи від їх використання.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту вантажного автомобілю марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_4 , а також напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_11 , перебуває у володінні ОСОБА_5 .
Автомобіль марки «Rеnault», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладений арешт відповідно до цієї ухвали, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши останньому будь-яким способом розпоряджатися, відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вищевказаного автомобіля.

Напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який накладений арешт відповідно до цієї ухвали, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши останньому будь-яким способом розпоряджатися, відчужувати, передавати в оренду, вчиняти будь-які інші правочини щодо вищевказаного напівпричепа.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1