Єдиний унікальний номер 341/525/21
Номер провадження 1-кп/341/177/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021 під № 0000006, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружена, безробітна, з середньо спеціальною освітою, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, українка, громадянка України, не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 , поєднане з проникненням у приміщення стодоли, за наступних установлених судом обставин.
29 січня 2021 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у бидинковолодінні її односельчанки ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , зберігається пшениця та за указаною адресою ніхто не проживає, вирішила вчинити крадіжку чужого майна із цього господарства.
Цього ж дня, близько 19 годин 00 хвилин ОСОБА_4 взяла з дому порожні мішки і пішла до господарства потерпілої. Діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, із застосуванням фізичної сили вирвала із зовнішньої сторони дерев`яної стодоли кілька дощок і через утворений отвір незаконно проникла усередину приміщення. Зі стодоли ОСОБА_4 почергово, а саме чотири рази по пів мішка, таємно викрала загалом 80 кг пшениці вартістю по 8 грн за 1 кг на суму 640 грн, та одну скляну банку ємкістю 2 літри вартістю 15 грн домашнього вина з металевою кришкою вартістю 5 грн.
Викрадене майно перенесла за місцем свого проживання і надалі розпорядилась ним на власний розсуд, зокрема пшеницю обміняла на продукти харчування для дітей, у результаті чого заподіяла потерпілій майнову шкоду на загальну суму 660,0 грн.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, оскільки вона вчинила умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 , поєднане з проникненням у приміщення стодоли.
Водночас розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 здійснювався у межах пред`явленого їй обвинувачення.
Оскільки обвинувачена у судовому засіданні вину визнала та надала суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів у цьому кримінальному провадженні, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченої, сумнівів у добровільності та правдивості позиції якої у суду немає. Водночас згода обвинуваченої щодо застосування положень частини третьої статті 349 КПК України зафіксована за допомогою технічного запису процесу засідання та письмовою розпискою особи.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаної у судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , яка свою вину у вчиненому визнала, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку з проникненням у стодолу потерпілої ОСОБА_5 , звідки чотири рази по пів мішка винесла пшеницю та банку вина, у зв`язку з важким матеріальним становищем. Викрадену пшеницю обміняла на продукти харчування, щоб мати змогу нагодувати дітей.
До вчиненого нею кримінального правопорушення ставиться негативно, готова до покарання, яке просить призначити не дуже суворим, а також просила врахувати, що у неї на утриманні четверо неповнолітніх дітей. Погодилась з мірою покарання, яку просив призначити прокурор із застосуванням положень статті 69 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 у своїй письмовій заяві просила, щоб судові засідання у кримінальному провадженні здійснювати за її відсутності. Просить не призначати обвинуваченій сувору міру покарання. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має.
За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке кваліфікується за частиною третьою статті 185 КК України, особу винуватої, не судимої, обставини, що пом`якшують покарання, позитивну характеристику обвинуваченої за місцем проживання та те, що обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої про призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Згідно зі змістом досудової доповіді щодо обвинуваченої, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
З огляду на викладене, зважаючи на позицію потерпілої і сторони обвинувачення та наявність кількох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування положень статті 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини третьої статті 185 КК України за це кримінальне правопорушення.
Суд, врахувавши характер кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває; відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Більшівцівської селищної ради від 16.03.2021 за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнала, щиро покаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, на утриманні має чотирьох дітей, завдані збитки потерпілій відшкодувала, дійшов висновку про призначення їй покарання у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 374, 376, 532 КПК України, статтями 66, 67, 69, 185 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням статті 69 КК України шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини третьої статті 185 КК України, у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Речові докази:
- скляну банку ємкістю 2 літри із металевою кришкою червоного кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ