Провадження № 1-кс/361/2091/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.21 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти, а саме: дві купюри номіналом по 500 гривень, серії БА5704013, БЕ0416909, які поміщено до спеціального пакету INZ1007730, які були вилучені під час огляду місця події 08.12.2021 за адресою: Київська область, м. Бровари по вул. Київська, 270, а саме в службовому автомобілі марки «Toyota Prius» н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
В обґрунтування вказаного клопотання вказано, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002417 від 08.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2021 до чергової частини Броварського РУП ГУНП у Київській області надійшло повідомлення від поліцейського ВРПП Броварського РУП сержанта поліції ОСОБА_4 , який спільно із інспектором ВРПП Броварського РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , перебуваючи на службі в складі екіпажу «ТУШ-ЗО», рухаючись на автомобілі «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), близько 01 год. 30 хв. в м. Бровари по вул. Київська, 270 за порушення ПДР України, а саме перетин подвійної суцільної горизонтальної лінії дорожньої розмітки (за ч. 1 ст. 122 КУпАП) було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сидівши на передньому пасажирському сидінні в службовому автомобілі, з метою уникнення адміністративної відповідальності надав неправомірну вигоду службові особі у розмірі 1000 гривень, яку поклав у підстаканник автомобіля, купюрами 2-шт. по 500 гривень. У відношенні ОСОБА_6 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААБ № 256387 (ЄО 40186).
08.12.2021 проведеним оглядом місця події, в ході огляду автомобіля «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), під час якого виявлено та вилучено грошові кошти - дві купюри номіналом по 500 гривень, серії БА5704013, БЕ0416909, які поміщено до спеціального пакету INZ1007730 та опечатано.
Постановою слідчого від 08.12.2021 р., вилучені під час огляду місця події від 08.12.2021 р. за адресою: Київська область, м. Бровари по вул. Київська, 270, а саме в службовому автомобілі марки «Toyota Prius», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) грошові кошти - дві купюри номіналом по 500 гривень, серії БА5704013, БЕ0416909, які поміщено до спеціального пакету INZ1007730, визнано речовим доказам, оскільки вказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення.
В клопотанні прокурором зазначено, що з метою з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на зазначені вище об`єкти.
В судове засідання прокурор не з`явився, в клопотанні зазначив про розгляд справи без виклику прокурора та зацікавлених осіб.
Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд визнав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність прокурора, власника майна.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, приходить до наступного висновку.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав, вважати що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.
Прокурором в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Разом з тим, тимчасово вилучене майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та постановою слідчого від 08.12.2021 року визнане речовим доказом, а також, враховуючи, що вилучені грошові кошти є предметом злочину, передбаченого ст. 369 КК України - слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти, а саме: дві купюри номіналом по 500 гривень, серії БА5704013, БЕ0416909, які поміщено до спеціального пакету INZ1007730, які були вилучені під час огляду місця події 08.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1