Справа № 127/1447/20
Провадження №11-кп/801/339/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №002358, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.10.2019 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 18.07.1996 року вироком Репкінського районного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 7 ч.2 ст 70-1, ч 3 ст.229-1,ст.ст.44, 42 КК України (1960 року) до двох років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 27.07.1999 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.229-1 КК України (1960 року) до п`яти років позбавлення волі;
- 27.11.2002 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до одного року позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком один рік;
- 26.08.2008 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком два роки;
- 20.01.2011 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України, звільненої від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2011 році»;
- 29.02.2012 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком два роки;
- 16.11.2012 року вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі;
- 25.07.2013 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до двох років семи місяців позбавлення волі;
- 11.05.2016 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;
- 06.12.2016 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком три роки;
- 08.06.2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до двох років позбавлення волі;
- 22.07.2017 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;
- 20.03.2018 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі, звільненої 02.08.2019 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання шість місяців один день;
- 03.03.2020 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначене вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2018 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту набуття даним вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 24.11.2019 року до набуття даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Вирішено питання речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 30.10.2019 року близько 11:30 год. ОСОБА_7 перебувала у магазині «Артишок», розташованому за адресою: м. Вінниця вул. Матроса Кошки, 2. Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_10 , яка в цей час стояла в черзі до каси.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу з кишені пальто, в яке була одягнена ОСОБА_10 , дістала мобільний телефон марки «Huawei Honor 7x» та, з метою заволодіння вказаним телефоном, накрила його пакетом. Після цього ОСОБА_7 поклала телефон в кишеню свого пальто, в якому була одягнута, та попрямувала до виходу з магазину. В подальшому, ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 16 від 10.01.2020 року, вартість вищевказаного викраденого мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, становила 2466,67 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдала ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2466,67 грн.
30.10.2019 року близько 13:30 год. ОСОБА_7 перебувала у магазині «Я господиня», що розташований за адресою: м. Вінниця просп. Коцюбинського, 11А. Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_11 , яка в цей час розглядала товар на вітрині магазину.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу з кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_11 , дістала мобільний телефон марки «Xiaomi Mi A2 Lite» та, з метою заволодіння вказаним телефоном, накрила його своєю сумкою. Після цього ОСОБА_7 поклала телефон в кишеню свого пальто, в якому була одягнута, та попрямувала до виходу з магазину. Після цього ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 11 від 09.01.2020 року, вартість вищевказаного мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, становила 2285 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдала ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2285 грн.
24.11.2019 року близько 10:30 год. ОСОБА_7 перебувала у магазині «Секонд-хенд», розташованому за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 4. Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_12 , яка в цей час розглядала товар на вітрині магазину.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу з кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_12 , дістала мобільний телефон марки «iPhone» моделі «6S» та поклала його в кишеню пальто, в якому була одягнута. Після цього ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта №657 від 09.12.2019 року, вартість вищевказаного викраденого мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину становила 2700 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдала ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 2700 грн.
24.11.2019 року близько 12:00 год. ОСОБА_7 перебувала в м`ясному павільйоні Вінницького центрального ринку, розташованому за адресою: м. Вінниця, просп. Коцюбинського, 13. Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_13 , яка в цей час розглядала продукти на вітрині павільйону.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу з кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_13 , дістала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SMJ730FM», поклала його в кишеню свого пальто, в якому була одягнута, та попрямувала до виходу з магазину. Після цього ОСОБА_7 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 657 від 09.12.2019 року, вартість вищевказаного викраденого мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину становила 3318 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдала ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 3318 грн.
24.11.2019 року о 12:22 год. ОСОБА_7 перебувала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_14 , яка в цей час розглядала товар на вітрині магазину.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу з сумки, яку ОСОБА_14 тримала в руках, дістала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SMJ120FM» та, з метою заволодіння вказаним телефоном накрила його пакетом. Після цього ОСОБА_7 поклала телефон в кишеню пальто, в якому була одягнута, та попрямувала до виходу з магазину
Таким чином, ОСОБА_7 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_7 зупинив працівник магазину «Я господиня».
Відповідно до висновку експерта №657 від 09.12.2019 року, вартість вищевказаного мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину становила 1 250 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 намагалася завдати ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 1250 грн.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2021 року. Просить винести нове рішення, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років обмеження волі.
В апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2021 року.
Просить винести нове рішення, яким визнати її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що вирок суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, докази, на які посилається суд не доводять вини ОСОБА_7 в інкримінованих їй злочинах, будь-яких належних та допустимих доказів вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України судом першої інстанції доведено не було. Оскільки обвинувачена визнавала вину в частині замаху на викрадення майна ОСОБА_14 , їй має бути призначено менш суворе покарання.
Під час апеляційного провадження обвинувачена ОСОБА_7 змінила вимоги апеляційної скарги та повідомила, що визнає вину за усім пред`явленим обвинуваченням, та з урахуванням визнання вини, віку, наміром відшкодувати завдану потерпілим майнову шкоду просить пом`якшити призначене покарання, звільнивши її від його відбування з випробуванням.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченої, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченої зі змінами та просили захисник призначити менш суворе покарання обмежившись відбутим ув`язненням, а обвинувачена звільнити від відбування на підставі ст.75 КК України.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченої зі змінами не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими та відповідають фактичними обставинами справи і підтверджується наявними у справі доказами, в їх сукупності.
Зокрема, показами в судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_7 , яка свою вину у скоєнні інкримінованих їй злочинів визнала частково, надала суду наступні показання. 24.11.2019 року вона приїхала у м. Вінницю та в подальшому мала намір їхати в гості до своєї тітки, яка проживає у смт. Вороновиця. Вона зайшла у магазин, щоб купити для тітки подарунок. В магазині вона побачила жінку, у якої була відчинена сумочка. Вона підійшла до цієї жінки та викрала з її сумки мобільний телефон. На виході з магазину її затримали та викликали поліцію. В подальшому вона тривалий час перебувала у райвідділі поліції, вона зізналася у скоєнні крадіжки телефону потерпілої ОСОБА_14 , з її сумки вилучали мобільний телефон. В подальшому працівники поліції діяли незаконно, звинуватили її у інших злочинах, які вона не скоювала та сфабрикували кримінальне провадження. Епізоди крадіжок телефонів у інших потерпілих вона не визнає. Вона перебувала у час, вказаний в обвинувальному акті, у зазначених там магазинах, однак злочинів не скоювала.
Показами потерпілої ОСОБА_10 , яка надала суду наступні показання. Того дня вона зайшла в магазин «Артишок», щоб купити продукти. На той час в магазині перебували хлопець, дівчина та ОСОБА_7 , яку вона раніше не знала. Коли вона підійшла до каси, в її руках знаходився гаманець, а мобільний телефон марки «Huawei Honor 7x» був у правій зовнішній кишені її пальто. ОСОБА_7 підійшла до неї дуже близько. Оскільки вона тримала гаманець в руках, то не хвилювалася, що ОСОБА_7 може викрасти у неї гроші. Про свій мобільний телефон вона забулася. В подальшому, вона розрахувалася за товар та вийшла з магазину. Надворі вона виявила зникнення мобільного телефону. Вона одразу зрозуміла, що телефон викрала ОСОБА_7 .
В судовому засіданні потерпіла впевнено впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка викрала її телефон, стверджувала, що саме її вона бачила в магазині.
Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка надала суду показання про те, що 30.10.2019 року близько 14 год. вона з сестрою та двома дітьми перебувала в магазині «Я Господиня». Між торговими стелажами буди дуже вузькі проходи, а людей в той час в магазині було багато. Біля каси вона помітила, що зник її мобільний телефон та повідомила про це касиру. Потім вона побігла додому, щоб перевірити, чи не забула його там. Телефону вдома не було, тому вона повернулася до магазину та попросила охоронця, щоб показав їй відео з камер спостереження.
На відео вона побачила ОСОБА_7 , яка певний час слідкувала за нею. В подальшому, ОСОБА_7 деякий час перебувала дуже близько біля неї, а потім відійшла. Момент крадіжки вона не відчула, оскільки її пальто широке з великими кишенями. Її телефон марки «Xiaomi» був зовсім новий, придбаний в кредит.
На даний час вона впізнає ОСОБА_7 як особу, яка викрала її телефон, оскільки вона бачила її в магазині, а потім на відео з камер спостереження.
Показами потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила, що того дня вона йшла до ОСОБА_15 вокзалу та розмовляла по телефону. Перед магазином « ОСОБА_16 » вона закінчила розмову, поклала телефон у свою кишеню та зайшла в середину магазину. Там було людно. Через деякий час вона вийшла та направилася далі до вокзалу. Через декілька хвилин вона виявила зникнення мобільного телефону. Хто міг викрасти її телефон вона не знає, однак вважає, що це відбулося в магазині.
Показами потерпілої ОСОБА_13 , яка надала суду пояснила, що восени 2019 року вона приїхала за покупками на Центральний ринок. Зайшла в м`ясний павільйон, там було скупчення людей та штовханина. В якийсь момент вона відчула, що до неї хтось притиснувся. Одразу після цього вона виявила, що з кишені її куртки зник її мобільний телефон марки «Самсунг». Спочатку вона в поліцію не зверталася, оскільки не надіялася, що телефон їй повернуть. Однак працівники поліції знайшли її телефон, повернули їй, тому вона написала заяву про скоєння крадіжки.
Показами потерпілої ОСОБА_14 про те, що в листопаді 2019 року вона перебувала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де вибирала косметику. До неї підійшла жінка та почала притискатися надто близько. Вона показала, що їй це не приємно, однак жінка не відійшла. Через деякий час до неї підійшов охоронець магазину та сказав перевірити свою сумку, оскільки він бачив, як у неї викрали мобільний телефон. В цей час вона виявила зникнення свого телефону. Вона попросила працівника магазину набрати її номер телефону. Коли працівник це зробив, то вони почули звук дзвінка телефону у кишені ОСОБА_7 . Після цього працівники магазину викликали поліцію, а вона написала заяву про скоєння злочину. ОСОБА_7 просила її не писати заяву, обіцяла повернути телефон, потім погрожувала їй. Потерпіла в судовому засіданні впізнала ОСОБА_7 , як жінку з магазину, яка викрала її телефон.
Показами свідка ОСОБА_17 , яка надала суду наступні показання. Вперше вона побачила ОСОБА_7 , коли її затримував охоронець магазину «Я Господиня», що по вул. Коцюбинського, 11 в м. Вінниця. Коли охоронець був біля ОСОБА_7 , то одна дівчина попросила набрати її номер мобільного телефону. Вона набрала вказаний номер та почула дзвінок в кишені пальто ОСОБА_7 . Вона не знає, що пояснювала ОСОБА_7 , тому що пішла викликати поліцію.
В подальшому вона бачила відео з камер спостереження магазину. На ньому було видно, як ОСОБА_7 дістає з кишені потерпілої телефон.
Показами свідка ОСОБА_18 , який надав суду наступні показання. Восени минулого року він працював у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Він дивився через монітор, на який виведено камери відеоспостереження, за торговим залом та відвідувачами. Його увагу привернула жінка у пальто та хустині. Ця жінка не дивилася на товар, а спостерігала за іншими жінками у магазині. Жінка у пальто підійшла до однієї відвідувачки магазину, в якої була не застебнута на блискавку сумка. Далі жінка дістала пакет, накрила ним сумку потерпілої, витягнула з неї прямокутний чи квадратний предмет і сховала його в кишеню свого одягу. Він вийшов зі своєї кімнати та попросив жінку затриматися в магазині. Потім він підійшов до потерпілої та запитав, чи нічого в неї не зникло. Перевіривши, потерпіла повідомила, що зник її мобільний телефон. Після цього він викликав службу охорони та поліцію. Адміністратор магазину ОСОБА_19 подзвонила на номер телефону, який вказала потерпіла, і вони почули звук дзвінка в кишені жінки в пальто. В подальшому, ця жінка визнала, що телефон потерпілої у неї та просила дати можливість залагодити конфлікт без поліції.
До цього був випадок, коли інша їхня відвідувачка повідомила їм, що в неї викрали мобільний телефон. Він передивився відео з камер спостереження та побачив, як схожа на вищевказану жінку у пальто, але в іншій хустині, ромської національності, підходила дуже близько до цієї відвідувачки. Однак тоді він не побачив моменту викрадення телефону.
Свідок ОСОБА_18 , упізнає ОСОБА_7 , як ту жінку у пальто, яка витягла телефон з сумки потерпілої і в подальшому була затримана, а також, як ту жінку, що він бачив на відео, коли вона підходила дуже близько до іншої їх відвідувачки. На даний час та в ході досудового розслідування він упізнавав ОСОБА_7 по одягу, статурі та поведінці.
Судом досліджено та надано оцінку зібраним письмовим доказам:
- витяг з ЄРДР від 21.01.2020 року;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.09.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_12 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її мобільного телефону;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_10 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її мобільного телефону;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_11 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її мобільного телефону;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_14 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її мобільного телефону;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_13 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку її мобільного телефону;
- протокол огляду місця події від 24.11.2019 року, відповідно до якого проводився огляд магазину «Я Господиня», що за адресою: м. Вінниця вул. Коцюбинського, 11А. В приміщенні магазину виявлено ОСОБА_7 ;
- протокол затримання ОСОБА_7 від 24.11.2019 року, відповідно до якого при затриманні у ОСОБА_7 виявлено та вилучено три мобільних телефони марок «Samsung» моделі «SMJ120FM», «iPhone» моделі «6S», «Samsung» моделі «SMJ730FM», з чохлами та сім картами;
- протокол огляду предмету від 24.12.2019 року, відповідно до якого проводився огляд мобільних телефонів марок «Samsung» моделі «SMJ120FM», «iPhone» моделі «6S», «Samsung» моделі «SMJ730FM»;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_14 упізнала жінку на фото № 2, як ту що скоїла крадіжку її мобільного телефону в магазині «Я Господиня»;
- довідка до вищевказаного протоколу, відповідно до якої на фото № 2 зображена ОСОБА_7 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_18 упізнав жінку на фото № 2, як ту що скоїла крадіжку мобільного телефону в магазині «Я Господиня»;
- довідка до вищевказаного протоколу, відповідно до якої на фото № 2 зображена ОСОБА_7 ;
- протокол тимчасового вилучення майна від 04.01.2020 року та опис речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого слідчий отримав диск з відеозаписом з камер відео нагляду магазину «Я Господиня», що за адресою м. Вінниця вул. Коцюбинського, 11 А;
- протокол огляду предметів від 08.01.2020 року, відповідно до якого слідчий переглядав запис на диску;
- протокол тимчасового вилучення майна від 04.01.2020 року та опис речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого слідчий отримав диск з відеозаписом з камер відео нагляду магазину «Я Господиня», що за адресою м. Вінниця вул. Коцюбинського, 11 А;
- протокол огляду предметів від 08.01.2020 року, відповідно до якого слідчий переглядав запис на диску;
- протокол тимчасового вилучення майна від 10.01.2020 року та опис речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого слідчий отримав диск з відеозаписом з камер відео нагляду магазину «Я Господиня», що за адресою м. Вінниця вул. Коцюбинського, 11 А;
- протокол огляду предметів від 10.01.2020 року, відповідно до якого слідчий переглядав запис на диску;
- постанови про призначення експертиз;
- висновок експерта № 657 від 09.12.2019 року, відповідно до якого вартість бувших у використанні мобільних телефонів марок «Samsung» моделі «SMJ120FM», «iPhone» моделі «6S», «Samsung» моделі «SMJ730FM», станом на 24.11.2019 року становила 1250 грн., 2700 грн. та 3318 грн. відповідно;
- висновок експерта № 11 від 09.01.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Xiaomi Mi A2 Lite», станом на 31.10.2019 року становила 2285 грн.;
- висновок експерта № 16 від 10.01.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Huawei Honor 7x», станом на 30.10.2019 року становила 2466,67 грн.;
- ухвали слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2019 року, 09.12.2019 року, 20.12.2019 року, 10.01.2020 року.
Що стосується не визнання вини обвинуваченої ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд апеляційної інстанції розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочини, оскільки винуватість у скоєнні всіх епізодів крадіжок підтверджується показаннями потерпілих, свідків та дослідженими в ході судового розгляду документами, крім того всі потерпілі в судовому засіданні впізнали ОСОБА_7 як особу, що перебувала поряд з ними в магазині, оскільки бачили її в день скоєння злочинів, а потім на відео з камер спостереження магазинів.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства" від 25 січня 1996 року).
Таким чином, сукупність приведених і оцінених доказів дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Що стосується призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд апеляційної інстанції зазначає.
Загальні засади призначення покарання.
Відповідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За приписами ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи», чого суд першої інстанції не дотримав.
Таким чином на переконання апеляційного суду кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Окрім наведеного ККС ВС у постанові від 09.10.2018. (справа 756/4830/17-к) дійшов висновку, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої яка вину свою визнала частково, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, проте обвинувачена ОСОБА_7 раніше неодноразово судима за вчинення аналогічних злочинів, раніше до неї неодноразово застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробування на підставі ст.75 КК України, також ОСОБА_7 відбувала покарання у виді реального позбавлення волі, проте на шлях виправлення не стала та знову вчинила кримінальні правопорушення проти власності.
З урахуванням таких даних про особу обвинуваченої вказують на те, що вона не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченої необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначені покарання передбачені санкціями статей, відповідають вимогам ст.65 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої.
За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку суду.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №002358, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копрії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді: