Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 532/1367/20
Провадження № 1-кп/542/34/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018, щодо вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою від 02 вересня 2020 року Кобеляцький районний суд Полтавської області направив клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000072 до Полтавського апеляційного суду для визначення підсудності.
Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року клопотання про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000072 направлено до Новосанжарського районного суду Полтавської області для розгляду.
30 вересня 2020 року до Новосанжарського районного суду надійшла справа № 532/1367/20 і в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передана до провадження судді ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року призначено підготовче судове засідання з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою від 24 листопада 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області призначив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 до судового розгляду.
У клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, зазначені наступні обставини.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , 09.02.2018 близько 03 години, знаходячись поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_11 , впевнившись, що його ніхто не бачить, таємно, реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, незаконно проник на подвір`я вказаного домогосподарства, де відчинивши незачинені двері до приміщення гаражу та проникнувши до нього, викрав речі, які належать ОСОБА_11 , а саме: зварювальний апарат «Дніпро-М ММА-250»; компресор електричний «ВК 50-2р»; АКБ 50 ак,; 2 (два) АКБ, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 11183,33 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 09.02.2018, вийшовши із подвір`я домогосподарства ОСОБА_11 , направився до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_12 . Прийшовши до вказаного домогосподарства, впевнившись, що його ніхто не бачить, таємно, діючи повторно, реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, незаконно проник на подвір`я домогосподарства, де відчинивши незачинені двері до приміщення гаражу та проникнувши до нього, викрав велосипед «Аіст», вартістю 1650 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на вказану суму.
В подальшому, ОСОБА_6 31.03.2018, в денний період доби, домовився із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про вчинення крадіжок в с. Бутенки, Кобеляцького району, Полтавської області.
Після цього, близько 23 години 31.03.2018, ОСОБА_6 на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до с. Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, звідки забрав ОСОБА_14 . Потім вони разом поїхали до с. Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, звідки забрали ОСОБА_15 та разом на вказаному автомобілі направилися до с. Бутенки, Кобеляцький район, Полтавська область.
Приїхавши до с. Бутенки, Кобеляцького району, Полтавської області, близько 02 години 01.04.2018, вони залишили автомобіль на одній із вулиць даного села та втрьох пішли до домогосподарства ОСОБА_16 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши до даного домогосподарства, впевнилися, що їх ніхто не бачить, зайшли на подвір`я домогосподарства, де реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відчинили незачинені двері до господарського приміщення, та проникли до нього, звідки викрали кутову шліфувальну машинку марки DWT WS10-125 T, після чого викраденим розпорядились на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення крадіжок на території с. Бутенки, Кобеляцького району, 01.04.2018, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , вийшовши із подвір`я домогосподарства ОСОБА_16 , направились до домогосподарства ОСОБА_17 , яке розташоване поряд, за адресою: АДРЕСА_3 . Прийшовши до даного домогосподарства, впевнились, що їх ніхто не бачить, зайшли на подвір`я домогосподарства, де реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відчинили незачинені двері до приміщення гаража, та проникли до нього, звідки викрали: бензопилу марки «FORESTA», кутову шліфувальну машинку марки «FORTE» Power Tool eg 16-180 N, велосипед марки «Україна», компресор електричний марки «Бригадир», зварювальний апарат марки «Дніпро-М», всього на загальну суму 9270 грн, після чого викраденим розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, в діях ОСОБА_6 орган досудового розслідування вбачав ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою злочинні діяльність, спрямовану на вчинення крадіжок на території с. Бутенки, Кобеляцький район, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , вийшовши із подвір`я домогосподарства ОСОБА_17 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , направлялись до домогосподарства ОСОБА_18 , яке розташоване поряд, за адресою: АДРЕСА_3 . Прийшовши до даного домогосподарства, впевнились, що їх ніхто не бачить, таємно, повторно, зайшли на подвір`я домогосподарства, де реалізуючи свій умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажання їх настання, пошкодили навісний замок на воротах до приміщення гаража, та проникли до нього, звідки винесли за подвір`я даного домогосподарства: чотири автомобільних шини марки «ROSAVA» WQ-101, кутову шліфувальну машинку марки «Дніпро-М 2700 К», електродриль марки ТЕМП ДЭУ-1200, кутову шліфувальну машинку, на якій мається напис МШУ 180-1500, бензиновий тример марки «Бригадир» 1,6 кВт, зварювальний апарат марки «Дніпро-М» ММА-200Д, компресор «Forte» FL-24, бензопилу марки «STIHL» MS 180, але реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку майна, поблизу подвір`я даного домогосподарства були виявлені ОСОБА_7 та ОСОБА_19 .
Усвідомлюючи, що вони були помічені даними громадянами, продовжили відкрите заволодіння майном, яке винесли із приміщення гаража, внаслідок чого заволоділи кутовою шліфувальною машинкою марки Дніпро-М 2700 К, що знаходилася в пластиковій коробці, вартістю 2100 грн, а інші речі залишили поблизу подвір`я даного домогосподарства.
Таким чином, в діях ОСОБА_6 орган досудового розслідування вбачав ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, а саме: відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням до приміщення гаражу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 01.04.2018 після 02 години, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , після вчинення ним відкритого заволодіння майном ОСОБА_18 , та під час переслідування зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , які намагались його затримати, діючи умисно, з метою приховання щойно вчиненого грабежу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи вогнепальну зброю обріз рушниці «Иж-17», серійний номер « НОМЕР_2 », з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 здійснив два постріли в останнього, однак вказані постріли влучили в стовбур дерева, яке знаходилось позаду потерпілого ОСОБА_7 , який в цей момент ухилився. Таким чином, ОСОБА_6 , не довів свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
ОСОБА_6 01.04.2018 в нічний час, перебуваючи в с. Козуби, Новосанжарського району, Полтавської області, після вчинення ним відкритого заволодіння майном ОСОБА_18 , та під час переслідування зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які намагались його затримати, діючи умисно, з метою приховання щойно вчиненого грабежу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи вогнепальну зброю обріз рушниці «Иж-17», серійний номер « НОМЕР_2 », з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 здійснив постріл в останнього, однак влучив в номерний знак автомобіля, який стояв поряд. Таким чином, ОСОБА_6 не довів свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_8 до кінця, з причин, які не залежали від його волі.
Отже, в діях ОСОБА_6 орган досудового розслідування вбачав ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, пунктами 1, 9 частини 2 статті 115 КК України, а саме: закінчений замах на вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто замах на протиправне заподіяння смерті двом особам з метою приховання іншого злочину.
01.04.2018 на узбіччі перехресть автодороги Полтава-Олександрія, під час затримання працівниками поліції автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , та в ході проведення обшуку вказаного автомобіля, було виявлено та вилучено обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці «Иж-17», серійний номер « НОМЕР_2 », 16 калібру, який згідно з висновком експерта № 856 від 24.04.2018 є вогнепальною зброєю та виготовлений шляхом переробки мисливської рушниці промислового виготовлення, що виразилося в укорочуванні ствола до залишкової довжини 314 мм та укорочування прикладу до шийки ложі. Даний обріз мисливської рушниці придатний для проведення пострілів.
Таким чином, в діях ОСОБА_6 орган досудового розслідування вбачав ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, а саме: незаконне носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Також, у ході обшуку працівниками поліції в автомобілі «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 760 від 23.04.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину становить 39,515 г. Вказану речовину ОСОБА_6 незаконно зберігав та перевозив у автомобілі для власного вживання.
Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, а саме: незаконне зберіганні, перевезенні наркотичних засобів без мети збуту.
Ухвалою суду від 30 червня 2021 року було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 235-237).
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 146 від 29.10.2021, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності інший хворобливий стан психіки в періоди інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно не стійкий розлад особистості. ОСОБА_6 у період часу, до яких відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує (т. 4 а.с. 131-135).
В судовому засіданні прокурор, з огляду на вказаний висновок судово-психіатричного експерта № 146 від 29.10.2021 просив застосувати положення частини 5 статті 513 КПК України, відмовити у задоволенні клопотання та закрити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 з огляду на те, що неосудність ОСОБА_6 на час вчинення суспільно-небезпечних діянь, не була встановлена. Прокурор просив повернути матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018 відносно ОСОБА_6 щодо застосування примусових заходів медичного характеру для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проти клопотання прокурора не заперечували.
Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вказаного клопотання прокурора не заперечувала.
В судовому засіданні захисник особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, підтримав клопотання прокурора, вказавши на необхідність застосування приписів частини 5 статті 513 КПК України.
ОСОБА_6 в судовому засіданні проти оголошеного прокурором клопотання не заперечував.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в клопотанні слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018 необхідно відмовити, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом закрити, а матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018 відносно ОСОБА_6 , направити прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно з частиною 1 статті 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
На підтвердження обставин вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 стороною обвинувачення до матеріалів клопотання були долучені, а судом досліджені наступні докази: протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 16-20), протокол пред`явлення речей для впізнання від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 21-22), протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 23-28), протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 29-30), постанови про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 31-32), протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 34-44), постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 45), протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 47-51), постанови про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 52-53), протокол обшуку автомобіля«Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 54-58), додаток до протоколу обшуку від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 59), постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 60-61), постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 63-64), ухвала слідчого судді від 02.04.2021 у справі № 554/2198/18 (т. 2 а.с. 66), протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 67-69), протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 70-72), протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 73-74), протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 (т. 2 а.с. 75-94), протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 (т. 2 а.с. 95-129), протокол огляду місця події від 18.04.2018 (т. 2 а.с. 130-133), постанову про визнання речовими доказами від 18.04.2018 (т. 2 а.с. 134), протокол огляду місця події від 13.04.2018 (т. 2 а.с. 137-141), протокол огляду місця події від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 142-143), постанова про визнання речовими доказами від 01.04.2018 (т. 2 а.с. 144), протокол обшуку від 13.04.2018 (т. 2 а.с. 146-150), постанова про визнання речовими доказами від 13.04.2018 (т. 2 а.с. 151), висновок експерта № 873 від 16.04.2018 (т. 2 а.с. 155-191), висновок експерта № 760 від 23.04.2018 (т. 2 а.с. 193-196), висновок експерта № 65 від 19.04.2018 (т. 2 а.с. 198-201), висновок експерта № 856 від 24.04.2018 (т. 2 а.с. 203-209), висновок експерта № 831 від 06.04.2018 (т. 2 а.с. 211-221), висновок експерта № 36 від 23.04.2018 (т. 2 а.с. 222-227), висновок експерта № 37 від 27.04.2018 (т. 2 а.с. 229-233), висновок експерта № 1044 від 14.05.2018 (т. 2 а.с. 235-242), висновок експерта № 81 від 07.05.2018 (т. 2 а.с. 243-246), висновок експерта № 76 від 20.04.2018 (т. 2 а.с. 248-252), висновок експерта № 108 від 15.06.2018 (т. 3 а.с. 2-8), протокол огляду місця події від 09.02.2018 (т. 3 а.с. 9-14), протокол огляду місця події від 05.04.2018 (т. 3 а.с. 15-20), протокол огляду місця події від 12.04.2018 (т. 3 а.с. 21-22), постанова про визнання речовими доказами від 12.04.2018 (т. 3 а.с. 23), протокол пред`явлення речей для впізнання від 03.05.2018 (т. 3 а.с. 24-27), протокол огляду місця події від 05.04.2018 (т. 3 а.с. 28-30), протокол обшуку від 05.04.2018 (т. 3 а.с. 31-36), постанову про визнання речовими доказами від 05.04.2018 (т. 3 а.с. 37), ухвала слідчого судді від 10.04.2018 у справі № 554/2282/18 (т. 3 а.с. 38-39), протокол пред`явлення речей для впізнання від 03.05.2018 (т. 3 а.с. 40-43), відповідь на запит територіального сервісного центру № 5346 Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області № 598 від 25.04.2018 щодо власника автомобіля Mitsubishi Pajero (т. 3 а.с. 45-46), відповідь на запит територіального сервісного центру № 5346 РСЦ МВС в Полтавській області № 654 від 04.05.2018 щодо власника автомобіля Mitsubishi Pajero (т. 3 а.с. 47), відповідь на запит від Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України № 31/16-9-2188 від 30.05.2018 щодо власника автомобіля Mitsubishi Pajero (т. 3 а.с. 48-49), відповідь на запит про видачу посвідчення водія ОСОБА_6 (т. 3 а.с. 50-51), відповідь на запит щодо реєстрації гладкоствольної мисливської рушниці Иж-17 № НОМЕР_2 (т. 3 а.с. 53), копія протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 (т. 3 а.с. 56-69), копія протоколу проведення слідчого експерименту від 13 червня 2018 року (т. 3 а.с. 70-86), висновок експерта № 67 від 18.04.2018 (т. 3 а.с. 90-95), документи, характеризуючі особу ОСОБА_6 , протокол отримання зразків для експертизи від 01.04.2018, висновок судово-психіатричного експерта № 238 від 17.06.2020 за наслідками комплексної судової психолого-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи (т. 3 а.с. 146-150), протокол огляду від 23.05.2018 (т. 3 а.с. 175-180).

В судових засіданнях в розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру були допитані свідки подій та потерпілі особи.

У суду відсутні підстави для оцінки доказів, долучених сторонами кримінального провадження до клопотання та з`ясування, в порядку пунктів 1, 2 частини 1 статті 513 КПК України, питань про те, чи мало місце суспільно-небезпечне діяння та чи вчинив ОСОБА_6 суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки відсутні підстави констатувати, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечні діяння в стані неосудності, або захворів на психічну хворобу після вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із наступним.
Відповідно до статті 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК) належить виключно до компетенції суду.
Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК), - висновку судово-медичної експертизи.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 146 від 29.10.2021, складеного за наслідками судово-психіатричної первинної комісійної стаціонарної експертизи, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності інший хворобливий стан психіки в періоди інкримінованих йому діянь не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно не стійкий розлад особистості. ОСОБА_6 у періоди часу, до яких відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує (т. 4 а.с. 131-135).
Зауважень з приводу належності та допустимості вказаного доказу - висновку судово-психіатричного експерта № 146 від 29.10.2021, до суду не надходило.
Отже, даний висновок експертизи не дає підстав вважати, що ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих йому діянь знаходився у стані неосудності, відсутні також і підстави для висновку про те, що ОСОБА_6 захворів на психічну хворобу після вчинення відповідних діянь.
Таким чином, на підставі висновку судово-психіатричного експерта № 146 від 29.10.2021, суд констатує, що ОСОБА_6 перебував у стані осудності під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, психічної хворобою після вчинення таких кримінальних правопорушень не захворів, а тому кримінальне провадження повинно здійснюватися у загальному порядку з усіма гарантіями, які закон надає стороні захисту.
Відповідно до статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб:
1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння;
2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення;
3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Згідно з частиною 4 статті 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування.
Відповідно до частини 2 статті 512 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 513 КПК України, визначено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, серед іншого, питання чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, та чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання.
Відповідно до частини 5 статті 513 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, не перебував у стані неосудності і на даний час не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, що підтверджено висновком комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи, а тому суд вказує на наявність всіх підстав для закриття провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .
Після прийняття судом даного процесуального рішення, вимоги частини 5 статті 513 КПК України, визначають дії прокурора, який повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 з поверненням наявних матеріалів кримінального провадження прокурору для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 93, 94 КК України, статтями 503, 505, 512, 513 КПК України,

У Х В А Л И В:

В застосуванні примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018, відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018, за вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, - закрити.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 09.02.2018 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, щодо застосування примусових заходів медичного характеру направити прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_20 -Айдаєва