Справа № 303/7303/20 Провадження № 1-в/304/6/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Ужгородського РС № 2
філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

для відбування покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

у поданні начальник Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ставить питання про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування покарання, призначеного йому за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 10 грудня 2020 року, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Посилається на те, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Так, 05 лютого 2021 року вказаний вирок надійшов до Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та був прийнятий до виконання. 15 лютого 2021 року засудженого було ознайомлено з порядком відбування покарання, отримано підписку про те, що у разі систематичного порушення громадського порядку чи умов відбування покарання звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом, відтак його буде направлено для відбування призначеного покарання. Крім цього, щодо ОСОБА_5 винесено постанову про встановлення днів явки для реєстрації до підрозділу пробації та призначено днем явки третій понеділок кожного місяця, за що він особисто підписався. Разом з цим, під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, так як 17 травня 2021 року не з`явився на реєстрацію до підрозділу пробації, а 22 червня 2021 року надав пояснення, що не з`явився через хворобу, але довідку від лікаря надати не може, оскільки за медичною допомогою не звертався. За таких обставин йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. У подальшому, ОСОБА_5 знову допустив порушення обов`язків, покладених на нього судом, а саме не з`явився для реєстрації 15 листопада 2021 року. 16 листопада 2021 року він надав пояснення, що хворів, за медичною допомогою не звертався, тому надати довідку від лікаря не може. Цього ж дня йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Оскільки ОСОБА_5 допустив дві неявки на реєстрацію без поважних причин, що свідчить про його зневажливе ставлення до обов`язків, покладених на нього вироком Мукачівського міськрайонного суду, та небажання стати на шлях виправлення, а також неможливість виконання вироку без ізоляції засудженого від суспільства, тому просить подання задовольнити.

У судовому засіданні представник Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 подання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання також підтримав.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечив, оскільки він дійсно хворів, однак лікувався вдома самостійно, через що надати підтверджуючі документи не має змоги. Також вказав, що допомагає мамі доглядати за братом, який хворий на ДЦП. Мама ніде не працює, а тому весь тягар по утриманні сім`ї на ньому. Крім цього, зобов`язався не порушувати покладені на нього судом обов`язки.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також встановлено, що згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 15 лютого 2021 року, затвердженої начальником Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 15 лютого 2021 року, ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до органу пробації і призначено йому днем явки третій понеділок кожного місяця.

Разом із цим, з листка реєстрації встановлено, що 17 травня та 15 листопада 2021 року ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації в Перечинський районний сектор філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, відтак 22 червня та 16 листопада 2021 року йому оголошені письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за вироком суду.

Відповідно до п. 2-3 Розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29 січня 2019 року (далі Порядок), у разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Частинами 1, 2 ст. 166 КВК України визначено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 34 КВК України поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням необхідно з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмового попередження.

Так, з письмового пояснення ОСОБА_5 від 22 червня 2021 року вбачається, що він 17 травня 2021 року не з`явився до Перечинського районного сектора філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області через хворобу, однак довідку надати не може, так як до лікаря не звертався; наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків йому відомі.

Також згідно письмового пояснення ОСОБА_5 від 16 листопада 2021 року він не з`явився на реєстрацію 15 листопада 2021 року, тому що хворів, однак до лікаря не звертався, відтак довідку надати не може. Йому повторно роз`яснено, що у разі порушення ним покладених на нього судом обов`язків, його особову справу буде направлено до суду для скасування іспитового строку та направлення його для відбування трьох років позбавлення волі.

Крім цього, 16 листопада 2021 року засуджений ОСОБА_5 попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (займатися доглядом, вихованням дитини), уповноважений орган з питань пробації може надіслати суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі статті 78 (79, 104) КК України.

У судовому засіданні засуджений пояснив, що не з`явився в орган пробації 17 травня та 15 листопада 2021 року з поважних причин через те, що хворів. При цьому, про підстави неявки 15 листопада 2021 року він відразу на наступний день після одужання (16 листопада 2021 року) повідомив орган пробації, а працівниками такого, у свою чергу, йому було роз`яснено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків вони направлять до суду подання про скасування іспитового строку. Після цього він жодного разу обов`язків за вироком суду не порушив, проте орган пробації направив до суду дане подання.

Таким чином, заслухавши учасників процесу та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, в їх сукупності, суд вважає, що наведені у поданні обставини не носять систематичний характер та не свідчать про умисел засудженого ухилитися від відбування покарання з випробуванням ( ОСОБА_5 після одужання відразу повідомив про поважність причини неявки), відтак вказане не доводить його небажання стати на шлях виправлення.

Оскільки безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що у ході розгляду справи не встановлено, а після попередження 16 листопада 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 порушення обов`язків взагалі не допускав, тому суд приходить до висновку, що подання є передчасним.

Також суд бере до уваги те, що засуджений проживає разом з мамою та братом, який є особою з інвалідністю; утримує їх, хоч працює неофіційно; характеризується з позитивної сторони, скарг та нарікань з боку сусідів і односельчан на нього не поступало; на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога Перечинської лікарні не перебуває; до адміністративної відповідальності не притягався; нового злочину не вчинив.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що достатніх підстав для задоволення подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року немає, виправлення засудженого за встановлених обставин можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 34, 166 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1