ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/477/22 Справа № 194/1101/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000098 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
в режимі в/конференції:
захисника ОСОБА_13
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 27.08.2020 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України повернутий прокурору Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що формулювання обвинувачення не містить обставин, які підлягають доказуванню, з урахуванням положень ст. 91 КПК України, оскільки не визначено чітке формулювання обвинувачення, а саме в чому саме полягають винні дії вищезазначених осіб, що є порушенням вимог ст. 291 КПК України та в реєстрі доданому до обвинувального акту відсутній третій розділ, який повинен містити вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В апеляції:

- прокурор просить ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд в підготовчому судовому засіданні вийшов за межі повноважень та допустив факт порушення змагальності.

Зазначає, що сторони судового провадження вважали за можливе призначити обвинувальний акт до розгляду, в тому числі обвинувачений ОСОБА_8 , проте його захисник ОСОБА_13 заперечував проти призначення справи до розгляду, ускладнюючи позицію обвинуваченого та порушуючи Правила етики адвоката.

Позицію розбіжності стосовно способу захисту від обвинувачення між обвинуваченим ОСОБА_8 та захисником ОСОБА_13 суддею не з`ясовано та безпідставно прийняті до уваги доводи захисника.

Окрім того, звертає увагу на те, що суд, повертаючи обвинувальний акт разом із додатками до нього, із власної ініціативи почав оспорювати кваліфікацію інкримінованих діянь обвинуваченим тоді, коли було заявлено стороною лише той факт, що саме реєстр не відповідає вимогам КПК.

Зазначає, що в самому обвинувальному акті викладені обставини, спосіб, за допомогою яких обвинувачені вчинили збут психотропних речовин, викладена роль кожного із учасника, відображена їх спільна, тривала діяльність пов`язана із розподілом ролей щодо збуту, придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин та подальшого збуту мешканцям регіону. Детально викладена роль та розподіл ролей між обвинуваченими.

Заслухавши прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити, обвинувачених та захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений у порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення є неконкретним, суперечить завданням і засадам кримінального процесуального закону.
Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16, визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Апеляційний суд звертає увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається з обвинувального акта, він містить всі необхідні відомості, передбачені вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема викладено фактичні обставини вчинених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянням з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено всі елементи складу злочину, у тому числі дату, час, місце, спосіб вчинення злочину, обставини, мету обвинувачених у вчиненні інкримінованих діянь.
З приводу посилань суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як на підставу для повернення обвинувального акту відсутність третього розділу реєстру доданого до нього, то колегія суддів зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування надісланий до суду в якості додатку до обвинувального акту.
Як вбачається з найменування та змісту ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не є складовою частиною обвинувального акту, а є окремим документом, що додається до обвинувального акту
Між тим згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність вимогам КПК України саме обвинувального акту, а не інших документів, що додаються до нього.
За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000098, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4