Справа № 932/9849/21
Провадження №1-кс/932/4894/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровокан, Вірменія, вірмена, громадянина України, із середньою освітою, працюючого підприємцем, не одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . Клопотання умотивоване тим, що в провадженні слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінального провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001472 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 18.11.2021 року приблизно о 18 год 40 хв, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перебували у громадському місці, а саме у кафе «Бухта моряка», яке розташоване у підвальному приміщенні будинку № 88 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, де в них виник конфлікт з невстановлених у ході досудового розслідування причин. Після чого, в останніх раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Маючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, під час словесного конфлікту, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що вони знаходяться у громадському місці, де присутні сторонні особи, а саме офіціанти закладу кафе «Бухта моряка»: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також відвідувачі закладу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , розпочали перепалку, у ході якої вступили у бійку.

Далі, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , діючи умисно, знаходячись у громадському місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань та виявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи значення своїх дій та їх суспільно небезпечний характер, керуючи ними у повному обсязі та бажаючи діяти саме таким чином, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, у цей момент, тобто 18.11.2021 приблизно об 18 год 40 хв, продовжили битися та голосно кричати, при цьому хтось з вищевказаних осіб, однак хто саме у ході досудового розслідування не встановлено, спрямували заздалегідь заготовлену зброю та здійснили не менше трьох хаотичних пострілів. При цьому, персонал закладу, а саме офіціанти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у результаті хуліганських дій з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , перебуваючи у стані емоційного потрясіння, заховались в господарчому приміщенні. Так, ОСОБА_17 було спричинено тілесні ушкодження, відповідно до довідки з КНП «Міська клінічна лікарня № 16»ДМР», у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, перелому кісток носу. Крім того, у результаті хаотичної стрілянини, клієнтові закладу ОСОБА_19 було спричинено тілесні ушкодження, відповідно до довідки з КНП «Міська клінічна лікарня № 16»ДМР», забито-ссадині рани шиї, лівого плеча та лівого стегна.

Також, у результаті вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 було зупинено нормальне функціонування закладу «Бухта моряка», яке розташоване у підвальному приміщенні будинку № 88 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України.

18.11.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.

Сторона обвинувачення, посилаючись на доводи клопотання, вважає, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не визнав підозру та пояснив, що у закладі перебував випадково, оскільки працює підприємцем і того дня привіз до ресторану лаваші, після чого побачив, як приїхали працівники поліції. Жодних конфліктів не бачив, та участі у заворушеннях не брав, пістолету в нього не було. Просить відмовити в задоволенні клопотання.

Захисники підозрюваного вказали, що підозра необґрунтована, ризик не доведені. Свідки, які заявлені стороною обвинувачення, не вказують конкретно на їх підзахисного та не пояснюють яким саме чином він причетний до порушення громадського порядку. Просять відмовити в задоволенні клопотання або застосувати альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

При оцінці обґрунтованості підозри слідчим суддею враховуються кілька критеріїв, які об`єктивно дозволяють зв`язати особу з певним кримінальним правопорушенням. Так, враховуються «критерій місця події», тобто чи могла об`єктивно особа перебувати на місці події, що вже дозволяє ставити питання про її причетність до інкримінованого правопорушення. Також, коли злочин вчинено групою осіб, враховується «критерій зв`язків», тобто чи могла особа знати будь-кого зі спільників, та чи могла діяти спільно з ними, або на стороні будь-якої конфліктуючої сторони. Разом з цим, суд бере до уваги показання свідків та інші докази, які свідчать про причетність особи до злочину, так званий фактичний критерій.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за фактом грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, в закладі громадського харчування «Бухта моряка» за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого правопорушення та наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що підозрюваний перебував у закладі кафе «Бухта Моряка» 18.11.2021 року у період часу з 18 год. 40 хв. та до моменту затримання. Підозрюваний знайомий із більшістю осіб, що перебували в закладі, та ймовірно разом з ними міг вчинити хуліганські дії.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_20 , в приміщенні кафе знаходилось щонайменше 5 чоловіків, троє з яких кавказької зовнішності. Вищевказані чоловіки зайшли у VIP кімнату. В подальшому коли у приміщення VIP кімнати зайшли ці чоловіки, до кафе зайшло ще приблизно 4-5 чоловік, тобто загалом в закладі було не більше 10 осіб. Частина осіб перебувала за столиками в головному залі, інша частина в окремій кімнаті. Через деякий час між цими особами почалась сварка та бійка, в ході якої пролунали постріли та було поранено потерпілого ОСОБА_19 , який втратив свідомість.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2021 року, свідок ОСОБА_20 впізнала особу, яка активно приймала участь у конфлікті та порушувала громадський порядок. Так, свідок впізнала особу під № 4, якою виявився гр. ОСОБА_4 . При цьому свідок додатково пояснила в протоколі пред`явлення особи для впізнання, що гр. ОСОБА_4 тримав в руці пістолет, коли вибігав з приміщення кафе.

Як видно з протоколу затримання ОСОБА_4 , у нього під час особистого обшуку були зроблені змиви з правої та лівої долоней рук, які перенесені на марлеву тканину. При цьому в приміщенні кафе в ході обшуку виявлений предмет, схожий на пістолет з набоями.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується також й іншими доказами в сукупності, зокрема, протоколами допитів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , протоколом обшуку від 18.11.2021 року та протоколом затримання.

У рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не причетний до цього кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Показання свідків та інші докази, які здобуті органом досудового розслідування, узгоджуються між собою та підтверджують обставини, на які посилається сторона обвинувачення. При цьому докази повинні бути такого ступеню, щоб переконати незацікавленого спостерігача в тому, що конкретна особа могла вчинити той або інший злочин.

З урахуванням встановлених під час розгляду даного клопотання обставин та оцінивши докази, які були досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може бути причетним до цього злочину, що свідчить про обґрунтованість підозри за ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

Аналізуючи ризики, на які посилається сторона обвинувачення, слід вказати таке.

Так, на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, вагомість наявних доказів, може вчиняти спроби переховування від досудового розслідування та суду.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, і хоча це не може бути єдиною підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, вважаю, що такий ризик як можливість переховування від органу досудового розслідування, є доведеним. Так, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (рішення ЄСПЛ «Сулаоя проти Естонії»). При цьому, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою (п. 64 рішення ЄСПЛ «Ноймайстер проти Австрії»).

Слідчим суддею враховано особу підозрюваного, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність вагомих доказів у вчиненні даного злочину, застосування зброї у громадському місці, застосування насильства до потерпілого. При цьому підозрюваний хоча й вказує, що працює підприємцем, проте не надав жодних доказів на підтвердження цьому, неодружений, а отже не має міцних соціальних зв`язків в місті проживання. Тому ризик переховування підозрюваного від слідства з метою уникнути відповідальності, об`єктивно існує.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є також доведеним, оскільки підозрюваний, застосовуючи свій вплив, та перебуваючи не в умовах обмеження свободи, може вчиняти спроби тиску на свідків з метою зміни ними свої показань. При цьому деякі свідки по даному кримінальному провадженню надали вкрай важливі докази, які мають істотне значення для кримінального провадження, тому зміна ними своїх показань або відмова від раніше наданих свідчень, може завдати шкоди кримінальному провадженню. Підозрюваний знає анкетні дані свідків, тому може вчиняти спроби їх залякування. Тому цей ризик є доведеним стороною обвинувачення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що відносно ОСОБА_4 у 2017-му році був направлений до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто підозрюваний веде кримінальний спосіб життя, схильний до вчинення нових кримінальних правопорушень переважно проти власності та життя, здоров`я особи. Тому з метою посилення впливу та відшукання засобів до існування може вчинити нове кримінальне правопорушення, тому цей ризик вважається доведеним прокурором.

Для унеможливлення реалізації вказаних ризиків, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи особу підозрюваного, тяжкість покарання та вагомість наявних доказів про вчинення ним даного злочину, застосування інших альтернативних заходів не є виправданим.

За положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки в матеріалах клопотання є достатні дані про те, що підозрюваний під час конфлікту тримав в руці пістолет та погрожував застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я оточуючих, при цьому розумів, що перебуває в громадському місці, слідчій суддя має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Громадська безпека це стан захищеності громадянського суспільства, що характеризується відсутністю небезпеки для життя та здоров`я людей, для їх спокою та майнових прав, для нормальної діяльності підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, для цілісності й збереження матеріальних цінностей. Сучасне українське законодавство надає дещо розширене трактування терміну: «громадська безпека і порядок захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз».

Вчинення подібних злочинів створює загрозу громадській безпеці в цілому, підриває відчуття захищеності в суспільстві, підриває нормальну роботу закладів, тому держава має право адекватно реагувати на відповідні прояви суспільно-небезпечної поведінки, тому втручання в права та інтереси підозрюваного є пропорційним та адекватним, а отже слідчий суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та не визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк дії ухвали до 16.01.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ