Справа № 306/858/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/639/21, за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2021 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 строком на 60 днів, до 06.01.2022 включно, до 17 години 00 хвилин.
В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Під час розгляду кримінального провадження прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, в якому вказує на необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , позаяк строк застосування цього запобіжного заходу обвинуваченому закінчується 09.11.2021, о 17 год 00 хв. В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначає, що ризики, які існували для обрання та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не зменшились, не відпали і продовжують існувати; також є всі підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи наразі є недоцільними, позаяк характеристика особистості ОСОБА_5 свідчить про байдуже ставлення обвинуваченого до дотримання ним правових норм, ігнорування громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, раніше він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. В ухвалі також зазначається, що доводи клопотання підтверджуються матеріалами кримінального провадження, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При вирішенні питання щодо доцільності перебування ОСОБА_5 під вартою, суд враховує і те, що обвинувачений упродовж останніх двох місяців був засуджений Мукачівським міськрайонним судом за підробку документів, і при цьому доводи захисника про простійне проживання обвинуваченого з матір`ю також нічим не підтверджені, а свідки у кримінальному провадженні наразі не допитані. На підставі наведеного, суд дійшов висновку до доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на строк 60 діб, до 06.01.2022, до 17 год 00 хв.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що ризики, наведені прокурором у клопотанні, - нічим не підтверджені, оскільки паспорт громадянина України, який міститься у матеріалах справи, вказує на наявність соціальних зв`язків апелянта із суспільством, а також підтверджує, що обвинувачений має постійне місце проживання, де він і прописаний. На переконання апелянта, суд першої інстанції не дослідив жодного доказу, наданого стороною захисту, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення. Просить ухвалу скасувати й відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що прокурор, обвинувачений та адвокат належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від вищевказаних процесуальних осіб не надходило, а також те, що вони не подавали заяв чи клопотань про їх бажання взяти участь у розгляді апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не відпали, не зменшились і продовжують існувати.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано взяв до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за скоєння корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких.
Тому, колегія суддів також вважає, що, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років із конфіскацією майна, а також оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення.
Тому, колегія суддів вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до належного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним вище, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, наведені прокурором у клопотанні, нічим не підтверджені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків суду про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та не впливають і не дають підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має паспорт громадянина України, який свідчить про наявність соціальних зв`язків обвинуваченого із суспільством, а також підтверджує, що обвинувачений має постійне місце проживання, де він і зареєстрований.
Тому, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дослідив жодного доказу, наданого стороною захисту, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, - апеляційний суд визнає непідтвердженими та спростованими матеріалами судового провадження.
При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у ОСОБА_5 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких скоєно інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й відомості про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_5 інших, більш м`яких, запобіжних заходів.
На будь-які інші обставини у підтвердження доводів про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в апеляційній скарзі не вказується.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, повинна бути залишена без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, строком на 60 днів, до 06.01.2022 включно, до 17 години 00 хвилин, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :