МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2022 р. Справа № 370/2937/21

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області кримінального провадження №0001936 від 15.09.2021 року, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, студент 3 курсу Національного педагогічного університету імені Драгоманова, тимчасово не працює, раніше не судимий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

13.09.2021 року, близько 22 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Ситняки Бучанського району Київської області, за приміщенням місцевого будинку культури, який розташований по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з мотивів задоволення статевої пристрасті, скористався тим, що ОСОБА_7 , відійшла від компанії осіб, з якими разом відпочивали, до туалету, маючи на меті вчинити дії сексуального характеру з нею, пішов слідом за ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 , неподалік від приміщення туалету, який знаходиться за будинком культури, підійшов до ОСОБА_7 , та використовуючи перевагу у фізичній силі, схопив її за волосся, зробив підсічку ногою, від якої вона впала на коліна, чим завдав їй фізичного болю, з використанням словесних погроз в її бік в нецензурній формі щодо примушування її до вступу з ним в оральний статевий акт, пригнітивши таким чином її волю до вчинення опору, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_7 , утримуючи її рукою за волосся, іншою рукою зняв з себе шорти та нижню білизну, оголив свій статевий орган та насильно вступив з ОСОБА_7 , в оральний статевий акт, тобто змусив її вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням його геніталій, після чого еякулював на одяг ОСОБА_7 .

По завершенню насильницького статевого акту ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину.

21.12.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , та потерпілою ОСОБА_7 , за участю законного представника ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , було укладено угоду про примирення, за змістом якої сторони визнають, що обставини вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно. ОСОБА_5 , в повному обсязі визнає свою вину у вчиненому злочині, який інкримінується йому органом досудового розслідування за викладених вище обставин. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 152 КК України та узгоджують вид і розмір його покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину (нетяжкого злочину), а також з урахуванням наявності пом`якшуючих покарання обставин щирого каяття; активного сприяння розкриттю злочину; добровільного відшкодування завданої шкоди; відсутності обтяжуючих покарання обставин; а також з урахуванням особи обвинуваченого - у виді позбавлення волі строком три роки та згідно з ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник після роз`яснення обвинуваченому прав, передбачених КПК України, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, характеру обвинувачення, виду покарання, узгодженого сторонами, просили суд затвердити зазначену угоду.

Угоду просили затвердити і потерпіла, її законний представник та адвокат, як представник.

Проти затвердження угоди заперечили прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вказавши, що ця угода суперечить інтересам суспільства; вона не може бути укладена щодо цього нетяжкого злочину; наполягали на судовому розгляді даного кримінального провадження в загальному порядку, в ході якого може бути встановлено, що обвинуваченому може бути інкриміновано більш тяжкий злочин.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо можливості її затвердження, суд керується наступним.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому і сторони угоди не оспорюють правильність кваліфікації його дій, суд погоджується з тим, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), як вони і були кваліфіковані органом досудового розслідування.

Посилання прокурорів на невідповідність кваліфікації дій обвинуваченого фактичним обставинам кримінального правопорушення судом не приймається до уваги, оскільки саме таке формулювання обвинувачення та кваліфікація дій обвинуваченого інкримінується йому в обвинувальному акті, що був затверджений прокурором та переданий на розгляд суду.

Вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. А згідно ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України без обтяжуючих обставин є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Зміст угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Посилання прокурорів на те, що умови даної угоди не відповідають інтересам суспільства не ґрунтуються на нормах КПК України, оскільки затвердження вказаної угоди в повній мірі відповідає завданням кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, відповідно до якої ними є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання обвинуваченому за укладеною угодою про примирення відповідає межам санкції, передбаченої ч. 1 ст. 152 КК України, з урахуванням наявності пом`якшуючих покарання обставини щирого каяття; активного сприяння розкриттю злочину; добровільного відшкодування завданої шкоди; відсутності обтяжуючих покарання обставин; також визначене сторонами угоди покарання в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 69-1 КК України. Крім того, суд враховує, що обвинувачений є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, що не спростовано стороною обвинувачення. Обвинувачений дає згоду на застосування до нього узгоджуваного за цією угодою покарання.

Також суд вважає, що застосування ст. 75 КК України до обвинуваченого в повній мірі відповідає вимогам кримінального закону щодо мети покарання з урахуванням встановлених обставин. При застосуванні судом звільнення від відбування покарання з випробуванням на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що є імперативною нормою.

Затверджуючи дану угоду суд критично ставиться до позиції прокурорів, які заперечували проти її затвердження, оскільки це прямо суперечить ч. 7 ст. 469 КПК України, відповідно до якої прокурор зобов`язаний проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.

Також суд вважає, що оскільки сторонами угоди не оспорюються обставини, встановлені досудовим розслідуванням, які підтвердили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть обмежені у можливості оскарження вироку на підставі угоди в апеляційному та касаційному порядку порядку, ухвалення вироку на підставі угоди, де потерпілою є неповнолітня особа, узгоджуватиметься з міжнародними стандартами у сфері правосуддя дружнього до дитини, які орієнтують на те, що будь-яку справу неповнолітнього з самого початку слід вести швидко, не допускаючи будь-яких непотрібних затримок, а швидке здійснення офіційного судочинства у справах неповнолітніх є першочерговим завданням (більш детально див. п.п. 20.1. Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила»)). В даному випадку це буде відповідати «якнайкращим інтересам дитини» - інтересам неповнолітньої потерпілої (див. пункт 8).

За відсутності процесуальної можливості вирішення долі речових доказів суд не позбавлений можливості вирішити її в подальшому у встановленому КПК України порядку. Процесуальні витрати у виді витрат на проведення експертиз у розмірі 28106,49 грн., слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави. Клопотань про скасування арешту на майно не заявлялося. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 374, 468-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 , та потерпілою ОСОБА_7 , від 21.12.2021 року.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код доходів 24060300 «інші надходження», МФО 899998) 28106,49 грн., процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1