Київський апеляційний суд
Провадження № 11-сс/824/414/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 214, 303-309 КПК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року,
за участі:
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність т.в.о.начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвала мотивована тим, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, як вважає заявник, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-1 КК України, посадовою особою приватної комерційної юридичної особи з назвою «Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» ОСОБА_8 , з огляду на що слідчий суддя дійшов висновку про відсутність і бездіяльності т.в.о.начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за цією заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року скасувати, як незаконну та необґрунтовану.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає про те, що нею до канцелярії СБУ подано повідомлення про вчинення злочину посадовою особою приватної комерційної юридичної особи з назвою «Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» ОСОБА_8 , яке було зареєстровано 21 жовтня 2021 року за № Б-7150. Станом на 07 грудня 2021 року відомості до ЄРДР внесені не були. Вважає, що були всі необхідні дані для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки положення кримінального процесуального закону не вимагають від заявника зазначати в заяві усіх складових вчинення злочину тільки для того, щоб т.в.о.начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 належним чином виконав вимоги ст. 214 КПК України. Посилаючись на вимоги ст. 214 КПК України, ОСОБА_6 вважає, що при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчі судді повинні перевіряти виконання органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяв чи повідомлень про кримінальні правопорушення, не вдаючись на даному етапі до оцінки відомостей, що зазначені у відповідній заяві, повідомленні, їх обґрунтованості та усім критеріям підслідності, визначеним п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
ОСОБА_6 вважає, що строк на апеляційне оскарження нею пропущений з поважних причин, оскільки участі в судовому засіданні не приймала, 04 грудня 2021 року ознайомилась зі змістом оскаржуваного рішення і одразу 07 грудня 2021 року подала апеляційну скаргу.

Прокурор, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду не подавав, тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_6 , обговоривши доводи клопотання і апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року ОСОБА_6 подала шляхом поштового відправлення 07 грудня 2021 року, тобто із пропуском установленого законом строку. Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, участі у розгляді скарги слідчим суддею ОСОБА_6 не брала, а зі змістом оскаржуваного рішення ознайомилась 04 грудня 2021 року, що, в свою чергу, нічим не спростовано.

Враховуючи наведене та усталену практику Верховного Суду, згідно якої поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого слідчим суддею рішення, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_6 пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 28 вересня 2021 року ОСОБА_6 до Служби безпеки України подала повідомлення за вих. № 28092021 про вчинення посадовою особою приватної комерційної юридичної особи з назвою «Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

01 листопада 2021 року ОСОБА_6 подала скаргу слідчому судді, в якій просила зобов`язати т.в.о. начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 : внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості за її заявою за вих. № 28092021 від 28 вересня 2021 року щодо посадової особи ОСОБА_8 за ознаками вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України; надіслати заявнику витягз Єдиногореєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя, посилаючись на положення ст. 214 КПК України, порядок ведення ЄРДР та судову активу Верховного Суду, відмовив у її задоволенні, обґрунтувавши своє рішення тим, що в заяві не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів з висновками слідчого судді погоджується і вважає доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання кримінальний закон визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням згідно з ч. 1 ст. 11 КК України є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів провадження, в заяві, скерованої до Служби безпеки України від 28 вересня 2021 року ОСОБА_6 порушувалось питання про вчинення посадовою особою приватної комерційної юридичної особи з назвою «Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Однак, колегія суддів вважає, що в цій заяві не наведено наявності ознак згаданого заявницею кримінального правопорушення та не описано конкретних дій, які б могли свідчити про поширення комуністичної символіки та пропаганди комуністичного режиму, що, в свою чергу, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Отже, слідчий суддя в ухвалі від 29 листопада 2021 року дійшов вірного висновку, що заява/повідомлення ОСОБА_6 , подана до Служби безпеки України 28 вересня 2021 року не містить конкретних обставин щодо вчинення такого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві/повідомленні наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які доводять наявність в діях посадової особи приватної комерційної юридичної особи з назвою «Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» ОСОБА_8 певного кримінального правопорушення.

При цьому зауважує, що, всупереч твердженням апелянтки, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви/повідомлення та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які б підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на назву не набуває статусу цього документа і її подання до Служби безпеки України не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час підготовки до розгляду та безпосереднього розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, про розгляд скарги ОСОБА_6 слідчим суддею повідомлялись заявниця та начальник ГСУ СБ України (а.с. 20, 21). В судове засідання учасники провадження не прибули, натомість ОСОБА_6 надіслала клопотання інформаційного характеру, а саме - в разі необхідності та браку доказів у справі просила провести судове засідання в режимі відеоконференції (без зазначення державної установи, в якій мала бути присутньою під час судового провадження). Слідчий суддя, на підставі наявних матеріалів провадження, розглянув скаргу по суті вимог ОСОБА_6 , що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає висновки слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про відмову у задоволенні скарги такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4