В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000998 від 16.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23.04.2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст.75 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 03 грудня 2021 року близько 23.20 години, проходячи неподалік кафе «АРГО», розташованого по вулиці Миколи Світальського, 3а в Покровському районі міста Кривого Рогу, побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_7 , у якого на плечі знаходилась чоловіча сумка, чорного кольору.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_8 . Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 застосувавши до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні одного удару рукою в область щелепи, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 відчув фізичний біль.

В подальшому, ОСОБА_4 зірвав з плеча потерпілого ОСОБА_8 тим самим, повторно, відкрито викрав сумку, чорного кольору, зі шкіряного замінника, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2617 від 21.12.2021 року становить 570 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 400 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 970 гривень та фізичний біль.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 23 грудня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2020 року та призначити остаточне покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Потерпілим ОСОБА_8 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України, матеріальна шкода відшкодована частково в сумі 570 гривень.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також наполягав на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, які згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Потерпілим ОСОБА_8 надана письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, а також обставин, що пом`якшують покарання, як то щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих провину обставин.

За таких обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосуванням насильства, яке не с небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2020 року та призначити остаточне покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2021 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2020 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді п`яти років та одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Початок відбуття строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 22 грудня 2021 року.
Речові докази: чоловічу сумку чорного кольору зі шкіряного замінника із довгою ручкою через плече із назвою VIP-POLAR залишити у потерпілого ОСОБА_8 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1