Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3796/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів, обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному 09.07.2021 року до ЄРДР за №0000295 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше судимого,

за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, систематично протягом періоду часу з 10 січня 2021 року по 7 липня 2021 року, знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою фактично перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає, фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах нецензурними словами, погрозах, приниженнях, штовханнях та нанесеннях потерпілій побоїв, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя останньої, при наступних обставинах.

Так, 10.01.2021 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи вдома за адресою; АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у шлюбі акт фізичного домашнього насильства, що виразився у словесних образах різними нецензурними словами, приниженням та погроз фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановою Виноградівського районного суду від 24.02.2021 у справі №299/456/21, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , 15.01.2021 близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресою; АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах акт фізичного домашнього насильства, що виразився у словесних образах різними нецензурними словами, приниженням та погроз фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановою Виноградівського районного суду від 05.03.2021 у справі №299/810/21, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Після чого, 28.01.2021 близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою; АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах акт фізичного домашнього насильства, що виразився у словесних образах різними нецензурними словами, приниженням та погроз фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановою Виноградівського районного суду від 22.03.2021 у справі №299/1257/21, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_4 ,23.04.2021 близько 17 години 00 хвилин, перебуваючи вдома за адресою АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах акт фізичного домашнього насильства, що виразився у словесних образах різними нецензурними словами, приниженням та вчинення психологічнго тиску, у зв`язку з чим ОСОБА_4 постановою Виноградівського районного суду від 25.05.2021 у справі №299/2278/21, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Після чого, 07.07.2021 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи вдома за адресою; АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_6 , з якою перебуває у сімейних відносинах акт фізичного домашнього насильства, що виразився у словесних образах різними нецензурними словами, приниженням та вчинення психологічнго тиску.

В результаті умисного, систематичного вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 , з якою фактично перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає, остання побоюється за свою безпеку і здоров`я, що призводить до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

17 червня 2021 року близько 18 години ОСОБА_4 знаходячись по місцю свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дочкою ОСОБА_7 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці дерев`яну палку, підійшов до стоячої навпроти ОСОБА_7 та умисно наніс один удар в область кисті правої руки ОСОБА_7 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді «забою м`яких тканин II пальця правої кисті з набряком», які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2«б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово- медичного експерта №130/В від 21 липня 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

12 липня 2021 року близько 16 години ОСОБА_4 знаходячись на території домогосподарства по місцю свого проживання, що по АДРЕСА_1 , затіяв сварку із своєю дружиною ОСОБА_6 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці дерев`яну палку, підійшов до стоячої навпроти ОСОБА_6 та умисно наніс три удари в область правої руки ОСОБА_6 ..

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді «синців шкірних покровів правої верхньої кінцівки в ділянці променево-зап`ястного суглобу, середньої третини передпліччя та нижньої третини плеча по зовнішній поверхні », які не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2«б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №125/В від 21 липня 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

За сукупністю ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1та ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив всі фактичні обставини обвинувачення. Свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України, а також всі обставини і мотиви його скоєння, викладені у обвинувальному акті, визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати. Не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні покарання.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтвердили обставини вчинених щодо них кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та при вирішенні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просили суд суворо його покарати.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, що не має сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом йому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних, психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України за ч.1 ст.125 КК України відносяться до кримінальних проступків, а за ст.126-1 КК України є нетяжким злочином.

Разом з тим, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий Виноградівським районним судом 18.02.2021 року за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст.75 КК України на один рік, а також Вироком Виноградівського районного суду від 13.08.2021 року за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого на підставі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують кримінальне покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального проступку щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах,.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, та за ст.126-1 КК України.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочину і особу винного, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів має бути міра покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 продовжує вчиняти злочини, в зв"язку з чим являється небезпечним для суспільства, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Водночас, зважаючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, його виправлення не можливе без реального позбавлення волі та застосування положень ст. 71 КК України.

Під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадження відсутні

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян України, що становить 850 грн.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднавши до покарання призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання призначеного згідно вироку Виноградівського районного суду від 18.02.2021 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання в даному кримінальному провадженні після звернення даного вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1