№ 336/3005/21
н/п 1-кп/336/301/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ТОВ «Дієса» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження № 0000077 вiд 19.01.2021, № 0000698 від 26.06.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.09.2021 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту;

- 22.09.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 місяця арешту;

- 19.10.2021 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 30.11.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

обвинуваченого за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2020 року в період часу з 17:08 год. до 17:12 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «Ельдорадо» № C261 ТОВ «Дієса» розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, шляхом вільного доступу, з торгівельного стенду, таємно викрав майно, що перебуває на балансі ТОВ «Дієса», а саме: жорсткий диск марки «Apacer», в корпусі чорного кольору, об`ємом 2 ТВ (АC 236), артикул 71280781, вартістю 1679 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном направився до Повного Товариства «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПИТАЛ», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 А, де шляхом укладання договору про надання фінансового кредиту під заставу майна, заклав на свій паспорт викрадений вищевказаний жорсткий диск. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Дієса» матеріальну шкоду на суму 1679 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ).

Крiм того, 28 грудня 2020 року в період часу з 09:43 год. до 09:46 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні торгівельноi зали магазину «Ельдорадо» № C261 TOB «Дієса», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 74, шляхом вiльного доступу, з торгівельного стенду, таємно викрав майно, що перебуває на балансі ТОВ «Дієca», а саме навушники марки «OPPO Enco W51 ETI21 Starry Blue», артикул 71298096, вартістю 1632 гривні 75 коп. (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном направився до Повного Товариства «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПИТАЛ», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 129 А, де шляхом укладання договору про надання фінансового кредиту під заставу майна, заклав на свій паспорт викрадені вищевказані навушники. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Дієса» матеріальну шкоду на суму 1632 гривні 75 коп. (без урахування ПДВ).

Кpiм того, 30 грудня 2020 року в період часу з 13:25 год. до 13:27 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину «Ельдорадо» № C261 TOB «Дієса», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарiвна, 74, шляхом вільного доступу, з торгівельного стенду, таємно викрав майно, що перебуває на баланс ТОВ «Дієca», а саме: жорсткий диск марки «Apacer», в корпусі чорного кольору, об`ємом 2 ТВ (AC 236), артикул 71280781, вартістю 1679 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ). Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме, в той же день збув вищевказане майно ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 700 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Дієса» матеріальну шкоду на загальну суму 1679 гривень 17 копійок (без урахування ПДВ).

Крiм того, 05 січня 2021 року в період часу з 14:40 год. до 14:50 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні торгівельної зали ФОП ОСОБА_9 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з торгівельного стенду, таємно викрав майно, що перебуває на балансi ФОП ОСОБА_9 магазину «Моя техніка», а саме: електроножиці по металу марки «Odwerk BJN 1616», штрих-код ID 20, вартістю 1190 гривень (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з викраденим майном направився до Повного Товариства «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПИТАЛ», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом укладання договору про надання фінансового кредиту під заставу майна, заклав на свій паспорт викрадені вищевказані електроножиці. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1190 гривень (без урахування ПДВ).

Крім того, 24 червня 2021 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення, знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «EVA» №10112, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 44, шляхом вiльного доступу, з полиць стелажа, таємно викрав майно, що перебуває на балансі ТОВ «Руш», а саме: «MM Le Bouquet Parfait Rose Fumee» парфумована вода унісекс, об`ємом 100 мл, код товару 516774, в кількості однієї одиниці, вартість якої складає 582 гривні 50 копійок, без урахування ПДВ; «ММ Фабен Марше Блек Левітейшн» парфумована вода жіноча, об`ємом 100 мл, код товару 579784, в кількості однієї одиниці, вартість якої складає 499 гривень 17 копійок, без урахування ПДВ. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 сховав викрадене майно в кишеню бриджів, в які був одягнений на момент вчинення злочину, та направився до виходу з магазину «EVA» №10112. Не розрахувавшись за вищевказаний товар, покинув приміщення магазину «EVA» №10112 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 1081 гривня 67 копійок, без урахування ПДВ.

Крім того, 05 липня 2021 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинене вікно автомобіля «Skoda Octavia», днз НОМЕР_1 , в кузовi сiрого кольору, який знаходився бiля магазину «Сільпо» по вулиці Чарівній, 155Б, в м. Запоріжжі, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» модель 11 black 128 gb, в корпусі чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 , вартість якого складає 10 801 гривня 84 копійки;

- мобільний телефон марки «Xiаomi Mi 9T» black, чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_4 , IMEІ2: НОМЕР_5 , вартість якого складає 5000 гривень;

- гаманець чоловічий чорного кольору, в якому знаходилися грошові кошти в розмiрi 2700 гривень, 200 американських доларів, що згiдно з офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2021 складає 5482 гривень, 50 євро, що згiдно з офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2021 складає 1620 гривень 50 копійок, 2000 російських рублів, що згідно згiдно з офіційним курсом НБУ станом на 05.07.2021 складає 742 гривні,

чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 26 346 гривень 34 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Детально указав де, як і коли вчинив таємні крадіжки чужого майна та яким чином розпорядився викраденим. Зазначив, що вчиняв крадіжки внаслідок тяжких сімейних та фінансових обставин він не має батька, його матір потребує дорогого лікування.

Зі згоди учасників кримінального провадження, за всіма епізодами пред`явленого обвинувачення, крім епізоду від 05.07.2021 (потерпілий ОСОБА_10 ), в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що свідчать про розмір заподіяної потерпілим матеріальної шкоди, якими, зокрема встановлено, що вартість викраденого 28.12.2020 є меншою, ніж зазначено в обвинувальному акті, та доказів, що характеризують особу обвинуваченого. Інші докази щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за епізодами 27.12.2020 24.06.2021 в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі, та суд кваліфікує діяння обвинуваченого таким чином:

-за епізодом від 27.12.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-за епізодами від 28.12.2020, 30.12.2020, 05.01.2021, 24.06.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Епізод від 05.07.2021 органом досудового розслідування кваліфікований за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 Про судову практику у справах про злочини проти власності надано визначення поняття сховище: під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Верховний Суд у постанові від 17.03.2020 у справі № 653/3/18 зробив такий правовий висновок: салони та/або багажні відділення автомобілів, можуть бути віднесені за своїми ознаками до поняття «сховище», виходячи з їх конструктивних особливостей, наявності пристосувань чи засобів охорони, у тому числі технічних, які об`єктивно перешкоджають вільному доступу сторонніх осіб, а також інших ознак, які дозволяють ідентифікувати вказані місця як такі, що мають, окрім іншого, призначення для постійного або тимчасового зберігання майна (тобто є сховищем).

При цьому в кожному конкретному кримінальному провадженні, де пред`явлено обвинувачення за викрадення майна з автомобіля, яке включає кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище» (ч. 3 ст. 185 КК України), належить встановити об`єктивні обставини, які дозволяють ідентифікувати відповідний автомобіль як «сховище». Ці обставини, з огляду на положення ст. 91-94 КПК України, підлягають обов`язковому доказуванню, а зібрані та надані суду докази - відповідній оцінці.

Із врахуванням вказаного правового висновку в судовому засіданні було досліджено ряд інших доказів по останньому епізоду, зокрема відеозапис із камери відеоспостереження (т.1 а.с.185). Відеозаписом зафіксовано як ОСОБА_4 через незачинене вікно автомобіля «Skoda Octavia», днз НОМЕР_1 , в кузовi сiрого кольору, вчиняє крадіжку із салону вказаного автомобіля.

Враховуючи наведений правовий висновок, суд не може в даному випадку ідентифікувати салон автомобіля як сховище, адже дії обвинуваченого не були направлені на подолання пристосувань чи засобів, які б об`єктивно перешкоджали вільному доступу сторонніх осіб.

Відтак, керуючись положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374, ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд доходить до висновку про можливість кваліфікування діянь обвинуваченого за вказаним епізодом за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України передбачає як обставину, що пом`якшує покарання, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин. Збіг таких обставин це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта тощо). Прикладами можуть бути значні матеріальні труднощі, хвороба винного або членів його сім`ї, тяжкі побутові чи житлові умови тощо. Ці обставини нерідко стимулюють девіантну поведінку особи. При цьому необхідно, щоб збіг тяжких особистих, сімейних чи інших обставин значною мірою зумовив вчинення злочину. Суд вважає, що обвинувачений вчинив корисливі кримінальні правопорушення під гнітом тяжких сімейних обставин, оскільки його родина опинилась у скрутному матеріальному становищі через важку хворобу матері, 1959 р.н., яка відповідно до довідки від 08.11.2021 знаходиться на постійному лікуванні та під медичним спостереженням (т.1 а.с.234), батько обвинуваченого помер, коли тому було лише два роки (т.1 а.с. 233), а отже матеріальне становище родини забезпечував ОСОБА_4 , якому на час вчинення перших епізодів злочинної діяльності не виповнилося й двадцяти років.

Той факт, що засуджений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого. Адже щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, що не було встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, у тому числі відомості про перенесену ним операцію на шлунку, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень та кількість епізодів протиправної діяльності, водночас беручи до уваги часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом добровільного повернення викраденого (т. 1 а.с. 167), думку представника потерпілого і сторони захисту, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде досягнуто призначенням покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід застосувати принцип поглинання покарань.

При призначенні остаточного покарання суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами сукупності кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Харкова від 30.11.2021, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов ТОВ «Дієса» про стягнення з обвинуваченого 4991 гривень 09 коп. на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, який повністю та безумовно визнаний обвинуваченим, із врахуванням вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, ч. 4 ст. 206 ЦПК України підлягає задоволенню у повному обсязі.
Інші потерпілі цивільні позови не заявляли.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалюючи даний вирок суд звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений тримався під вартою у період з 06.04.2021 по 04.06.2021. Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2021 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу в розмірі 45 400 гривень, яка була внесена на спеціальний розрахунковий рахунок 19.07.2021, тобто обвинувачений тримався під вартою також у період з 05.07.2021 по 19.07.2021.

Прокурором в судових дебатах заявлено клопотання про звернення застави в дохід держави, однак таке клопотання не може бути розглянуто в ході судового розгляду справи, адже суду не надані відомості про особу заставодавця, що унеможливлює виклик даної особи в судове засідання задля дотримання вимог ч. 9 ст. 182 КПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення долі внесеної застави в порядку вирішення питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, що набрали законної сили, в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

В подальшому запобіжний захід в даному провадженні не обирався, оскільки у відношенні ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні.

Оскільки наразі ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2021, відсутня необхідність обрання запобіжного заходу до набрання вирком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373-376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді одного місяця арешту;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2021, більшим суворим, яке призначене цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 лютого 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у період з 06.04.2021 по 05.06.2021 та з 05.07.2021 по 19.07.2021, а також зарахувати покарання, відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.11.2021 у період з 10.09.2021 по 27.02.2022.

Цивільний позов ТОВ «Дієса» до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Дієса» 4991 гривня 09 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone» модель 11 black 128 gb, в корпусі чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_2 , IMEІ2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Xiаomi Mi 9T» black, в корпусі чорного кольору, IMEІ1: НОМЕР_4 , IMEІ2: НОМЕР_5 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 , залишити йому за належністю;

- «MM Le Bouquet Parfait Rose Fumee» парфумована вода унісекс, об`ємом 100 мл, «ММ Фабен Марше Блек Левітейшн» парфумована вода жіноча, об`ємом 100 мл, які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника ТОВ РУШ, залишити ТОВ «РУШ» за належністю;

- оптичний диск із відеозаписом (т.1 а.с.185) та письмові докази залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому. Обвинуваченому вручити копію вироку російською мовою, у перекладі, що засвідчений перекладачем.

Суддя ОСОБА_1