Дата документу 18.08.2021 Справа № 331/1700/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/806/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №331/1700/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2021 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування, та зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Підозрюваний та захисник заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернулася до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , якому 19.07.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.301 КК злочинів.

Слідчий суддя задовольняючи частково клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилається у клопотанні в обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та ненадання прокурором доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Колегія суддів вцілому погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням за деякими виключеннями.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, про що свідчить усталена практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі "Хайредінов проти України").

Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, належним чином виконує процесуальні обов`язки, дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Згідно з практикою Європейського суду, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, при цьому, ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання, а сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

При розв`язанні клопотання, слідчим суддею прийнятті до уваги положення ст. 178 КПК стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, достатньо мотивувавши прийняте рішення.

Щодо повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.301 КК колегія суддів наголошує про наступне.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства (Ланцаротської конвенції)" від 18.02.2021 року, внесено зміни до кримінального кодексу України (набрав чинності 17.03.2021 року), зокрема: виключено частину 4 та 5 у статті 301 КК та доповнено статтею 301-1 КК, яка посилює кримінальну відповідальності за розповсюдження дитячої порнографії.

Проте слідчий суддя належним чином не мотивувала і не зазначила в редакції якого закону вона дійшла висновку про обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.4 ст.301 КК з огляду на те, що за нині діючою редакцією Кримінального кодексу ч.4 ст.301 КК виключено. Тому апеляційний суд вважає, що з врахуванням вищенаведеного посилання слідчого судді ОСОБА_8 про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 передбаченого ч.4 ст.301 КК злочину є безпідставним.

Отже, слідчий суддя у відповідності із вимогами ст.ст.132, 179, 183, 194 КПК з урахуванням, що стороною кримінального провадження надані докази наявності підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КК, цілком обґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що, на думку судової колегії, відповідає меті досягнення дієвості цього провадження та здатний убезпечити настання встановлених ризиків.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2021 року, якою щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання змінити.

Виключити з ухвали слідчого судді посилання на обґрунтованість підозри за ч.4 ст.301 КК України.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4