Справа №333/6885/20
Провадження № 1-кп/333/136/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000906 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.07.2004 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 07.05.2005 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнився умовно-достроково Запорізьким районним судом на підставі ст. 89 КК України 20.03.2007 року, не відбутий строк покарання 11 місяців 13 днів;
- 02.06.2009 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 р. 6 місяців;

10.06.2010 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнився умовно достроково 23.01.2014 року на невідбутий строк 6 місяців 2 дні;
- 05.08.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 3років 1 місяця позбавлення волі;
- 11.03.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 27.07.2018 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 22.09.2020 звільнений з Софіївської виправної колонії №55 Запорізької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково невідбутий термін - 6 місяців 17 днів;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, повторно скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_5 15.11.2020 р. приблизно о 13 год. 30 хвил., знаходячись біля автовокзалу, що розташований по проспекту Соборному, 20 в м. Запоріжжя, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінку, попрохав у потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «MiMax 3» в корпусі чорного кольору, вартістю 8000 грн. Після того, як потерпілий добровільно передав мобільний телефон, ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати його, покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно він 15 листопада 2020 року в денний час доби, з метою незаконного заволодіння, попросив у малознайомого ОСОБА_7 телефон для здійснення дзвінку, потерпілий дав свій телефон «Xiaomi», а він з телефоном пішов з місця події. Цей телефон він потім продав.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не працює.

Обтяжуючих покарання обставин не вбачається.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Враховуючи, що ОСОБА_5 злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2018 р., остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 27.07.2018 року у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення цього вироку у виконання.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1