Справа № 635/6964/21
Провадження № 1-кс/635/1162/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області
Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 11 серпня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 11 серпня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України , в якому просить накласти арешт на грошові кошти, які розміщено на банківських рахунках представників ТОВ «Авто-Плюс» - гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме:
-грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465 , адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г;
-грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465 , адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г;
-грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465 , адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г.
В обґрунтування свого клопотання дізнавач зазначила, що 11.08.2021 до відділення поліції надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , проте, що чоловік який представився, як ОСОБА_9 , шахрайським шляхом заволодів його особистим майном, а саме грошовими коштами. Вказані дії були вчинені в приміщенні офісу ТОВ «Авто-Плюс», що розташований за адресою: м. Мукачево, вул. пров. Миру,57.
В ході досудового слідства встановлено, що 05.08.2021 року між ТОВ «Авто-Плюс» код ЄДГРПУ: 22103663 та ОСОБА_8 було укладено договір на надання послуг з купівлі (приймання) і перегону транспортного засобу та в подальшому ОСОБА_8 вніс на розрахунковий номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 16168 гривень; а 06.08.2021 та 07.08.2021 гр. ОСОБА_8 знову вніс на розрахунковий номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», грошові кошти в сумі 114344 гривень.
Однак в подальшому, після сплати ОСОБА_8 вищевказаних грошових коштів ТОВ «Авто-Плюс» не виконало свої зобов`язання та не надало ОСОБА_8 транспортний засіб.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 11.08.2021 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході досудового слідства виникла необхідність у забезпеченні відшкодування завданих представниками ТОВ «Авто-Плюс» матеріальних збитків потерпілому, у зв`язку з чим орган досудового слідства вважає за необхідне накладення арешту на грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465, адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г; грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465, адреса: м.Київ, вул. Госпітальна, 12 Г; грошові кошти, які розміщено на банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритому у АТ «Ощадбанк», код банку 300465 , адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г.
У разі не накладення арешту на грошові кошти, розміщені на вказаних банківських рахунках, існує реальна загроза втрати матеріальних активів, які будуть в подальшому залучені до відшкодування завданих потерпілим матеріальних збитків.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя вислухавши прокурора, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, дійшов наступного висновку.
Перевіркою матеріалів клопотання встановлено, що відділом поліції №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідуванняза матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 11 серпня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Згідно зст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 , 2 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону дізнавач, яка звернулася з клопотанням про арешт майна, не дотрималася.
Так, підставами накладання арешту на грошові кошти, які знаходяться на зазначених банківських рахунках, дізнавач зазначає надходження до органу досудового розслідування від потерпілого ОСОБА_8 заяви про вчинення злочинку, зокрема завдання злочинними діями представників ТОВ «Авто-Плюс» йому матеріальних збитків.
В той час ынших доказів, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України, не надано.
З поданого клопотання про арешт майна та долучених до нього доказів не вбачається, у яких відносинах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають з ТОВ «Авто-Плюс», також відсутні відомості про наявність банківських рахунків у АТ «Ощадбанк» (код банку 300465 , адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12 Г), відкритих на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; зазначені в клопотанні номери нібито банківських рахунків є по суті номером банківських карток, без підтвердження належними доказами на чиє ім`я видані зазначені картки, на підставі якого банківського рахунку та у якому банку; а долучені до клопотання копії чеків №2381, 898, 2330 про здійснення в АТ «Ощадбанк» операцій з поповнення не відображають інформаціє хто проводив переведення грошових коштів, на які рахунки та яке призначення платежу, у зв`язку з чим вони не є доказом, що може свідчать про наявність таких рахунків у банківській установі.
Між тим, вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому, матеріали клопотання не містять інформації щодо розміру коштів, які перебувають на банківських рахунках.
Таким чином, слідчий суддя вважає клопотання не обґрунтованим та не доведеним
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.
Отже, враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання про арешт вказаного майна - відсутні.
Згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею, до якої зокрема відносяться відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та відомості щодо операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди, фінансово-економічний стан клієнтів, системи охорони банку та клієнтів, інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності, відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація, інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню, коди, що використовуються банками для захисту інформації, інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що під час здійснення кримінального провадження орган досудового розслідування, у разі виникнення потреби стосовно отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 11 серпня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 07 вересня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1