Категорія:продовження строку тримання під вартою. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0000218),
В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 (два) місяці відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді завідувача сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Волинській області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000218.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2021 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 на 2 (два) місяці, тобто до 17 січня 2022 року включно.

Також на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та не змінилася обстановка, яка дала слідчому судді підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що до матеріалів клопотання не додано попередньої ухвали про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт, відповідно не враховано тих обставин, які стали підставою для зміни запобіжного заходу. Вказує на те, що відсутні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, також не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та роботи, на його утриманні знаходиться дружина, малолітні діти та батьки, які є інвалідами ІІІ групи і які потребують постійного догляду, раніше не судимий. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про існування ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу і просили скасувати рішення слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приписами ч.1 ст.181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом згідно із нормами ч.6 ст.181 КПК України не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею були дотримані.
Матеріалами провадження стверджується, що 15 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000218, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та продовження строку тримання під домашнім арештом стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства та суду та незаконного впливу на свідків.
Апеляційний суд вважає, що з часу обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до моменту вирішення клопотання про продовження строку домашнього арешту в даному провадженні, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього вказаного запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в певну пору доби.
Зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність вказаних у клопотанні ризиків, не ґрунтується на матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Щодо доводів апеляційної скарги про необґрунтовану підозру, то на цьому етапі провадження судом не вирішуються ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, правильної кваліфікації. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Суд апеляційної інстанції вважає, що ризики, які слугували підставами для обрання та продовження запобіжного заходу не втратили свою актуальність та не змінилися. При цьому, інший, більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, є недостатнім для запобігання ризикам, які були доведені стороною обвинувачення.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: