справа № 488/3651/21
провадження № 1-кп/488/428/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 року Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №001806 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2020 року близько 20 год, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи знайомим з технікою виготовлення вибухових речовин, діючи навмисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення правил виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, незаконно, шляхом змішування компонентів (металевий алюміній та свинцевий сурік), в саморобну суміш вибухової речовини системи окисник-відновник.
Після цього, з вказаної вибухової речовини, із використанням каміння, паперу та ліпкої стрічки виготовив не менше десяти саморобних піротехнічних пристроїв, які розпочав зберігати за місцем свого проживання.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 263-1 КК України.
В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що для святкування Нового року, вирішив виготовити саморобні вибухові пристрої, для чого придбав сурік, серебрин, ізоленту, набрав каміння, та шляхом змішування виготовив вибухові матеріали. Коли стискав у руці суміш для склеювання з ізолентою, останній вибухнув, у зв`язку з чим отримав поранення руки та живота, також відбулось займання в квартирі, у зв`язку з чим була викликана карета швидкої медичної допомоги та працівники поліції. У скоєному щиро розкаявся, шкодує про такі наслідки своїх дій.
За згодою обвинуваченого, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України, тобто незаконному виготовленні вибухових речовин.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття у вчиненому, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) відсутні.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, згідно ст.12 КК України, дані про особу винного, та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, а також санкції ч.1 ст.263-1 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, у скоєному щиро розкаявся, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нового злочину без ізоляції від суспільства, визначивши один рік іспитового строку.
Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263-1 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.
Речові докази по справі: каміння, фрагменти скла в спец-пакеті №5422419, уламки скла з нашаруванням речовини сірого кольору, змиви з нашаруванням речовини на двох ватних тампонах в спец-пакеті 31776150, каміння, фрагменти паперу та клейкої стрічки в спец-пакеті 1776152, що зберігаються в кімнати зберігання речових доказів ВП №3 РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , особистий код платника податків НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати з залучення експертів в сумі 3759 (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1