ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2021 Справа №607/24540/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002370 від 16 серпня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борщів Тернопільської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2019 року о 08 годині 25 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «Сільпо №117», що по вул.15 Квітня, 15а в м.Тернополі, підійшовши до продовольчого стелажу, який розташований біля каси №1 вказаного магазину, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, взяв упаковку жувальних гумок торгової марки «Orbit Фантастичний апельсин» у кількості 29 штук, загальною вартістю 311 грн 46 коп, яку в подальшому помістив під куртку, у яку був одягнутий.
Після цього, не розплатившись за вказані жувальні гумки торгової марки «Orbit Фантастичний апельсин», пройшов повз касу в напрямку виходу із магазину, однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході із магазину, біля сигнальних воріт, з викраденим майном ОСОБА_3 був затриманий охоронцем вказаного магазину.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, перебачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 16.08.2019 близько 08год. 25 хв. намагався викрасти з магазину «Сільпо», що в м.Тернополі жувальну гумку торгової марки «Орбіт», проте на виході із вказаного магазину його було затримано. У вчиненому щиро розкаюється, негативно оцінює вчинене, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти, просить суд суворо його не карати.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому, суд виходив з того, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх прав. В судовому засіданні, після допиту обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин, які зазначені в обвинувальному акті, та які сторона обвинувачення вважає такими, при яких відбулося вчинення злочину.
Сумніви у добровільності позицій обвинуваченого у суду відсутні, наслідки неможливості оскаржити обставини, що були ним визнані в судовому засіданні, в апеляційному порядку - роз`яснені.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, є доведеною.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, особу винного, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням наведеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами, йому доцільно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Окрім цього, суд враховує те, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Злочин, за вчинення якого ОСОБА_3 притягується до відповідальності у даному кримінальному провадженні, вчинено до ухвалення вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року, а тому остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року, у виді позбавлення волі, а також зарахувати йому в строк покарання, в порядку ч.4 ст.70 КК України, покарання, відбуте частково за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 10 жовтня 2019 року.
Окрім того, у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-961/19 від 30 серпня 2019 року в розмірі 628,04 грн, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави на підставі ст. 124 КПК України, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, в порядку ч.4 ст.70 КК України, покарання, відбуте частково за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16 березня 2021 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 10 жовтня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-961/19 від 30 серпня 2019 року в розмірі 628,04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки) в користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1