Справа №601/1727/21
Провадження № 1-кп/601/37/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 26 травня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Тараж Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року близько 16 години у ОСОБА_3 , який перебував у алкогольному сп`янінні середнього ступеня за місцем проживання по АДРЕСА_1 , під час сварки із дружиною ОСОБА_5 , із якою спільно проживає, виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , 25 травня 2021 року близько 16 години, перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , вихопив лівою рукою кухонний ніж із правої руки дружини, яка в цей час стояла поблизу нього, та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар ножем у ділянку лівого стегна ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: глибокого поранення м`яких тканин стегна, що не становило небезпеки для життя, проте супроводжується тривалим розладом здоров`я строком понад три тижні, і за цією ознакою належать до тілесного ушкодження середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що між ним та його дружиною ОСОБА_5 в будинку розпочалася суперечка, під час якої він вихопив ніж з рук потерпілої та наніс удар у ліву ногу. Однак, одразу ж викликав швидку допомогу, та намагався надати їй допомогу. Про скоєне щиро шкодує, просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки на даний час доглядає хвору дружину, яка після операції знаходиться вдома і постійно потребує його допомоги.

Крім повного визнання вини обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджували його винність у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України слід визнати за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. Відповідно до ст. 66 КК України при призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України при призначенні покарання суд враховує обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного та думки потерпілої, викладеної письмово у заяві, яка просить суворо не карати обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Підстав для обрання ОСОБА_3 більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та пом`якшуючі обставини: визнав вину, щире каяття, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої, яка просить не позбавляти волі обвинуваченого, обставини справи, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому на думку суду відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Керуючись статтями ч.3 ст. 349, 369, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча: