Cправа № 750/7234/21
Провадження № 1-кп/750/287/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 27.08.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Чесна кур`єрська служба», зареєстрованого фізичною особою підприємцем, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України ( в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011)

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він (рнокпп НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) у період з 01.01.2017 по 31.12.2018, будучи фізичною особою-підприємцем, зареєстрованим Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради 07.08.2012, про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за № 0031104, перебуваючи з 08.08.2012 на податковому обліку в Чернігівській ОДПІ (ДПІ у м. Чернігові) на загальній системі оподаткування, являючись платником податку на додану вартість свідоцтво від 01.10.2012 №200068629, будучи відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів до державного бюджету та державних цільових фондів згідно з законодавством України, діючи всупереч загальнодержавним інтересам та умисно порушуючи вимоги чинного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 362 078, 03 грн., та податку на додану вартість в сумі 1 544 084 грн., що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах.

Так, ОСОБА_3 , будучи фізичною особою-підприємцем та отримуючи дохід від здійснення господарської діяльності вирішив застосувати схему мінімізації податкових платежів, яка полягала у документальному оформленні безтоварних фінансово-господарських операцій з придбання товарів, бухгалтерських послуг, послуг з оренди складських та офісних приміщень, поширення рекламних матеріалів, рекламної розсилки, рекламних послуг, транспортних послуг та безпідставному формуванню таким чином витрат та податкового кредиту з ПДВ, не пов`язаним з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця.

На виконання свого злочинного наміру, спрямованого на ухилення від сплати податків ФОП ОСОБА_3 , у невстановлений слідством час, перебуваючи у невстановленому слідством місці, отримав від невстановлених слідством осіб, складені від імені ТОВ «Авіоніка-Транс», ТОВ «Малинка Маркет», ТОВ «АЗЗАМ» та ФОП ОСОБА_6 , первинні бухгалтерські документи, зокрема: договори, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо, які містили відомості, про нібито проведені фінансово-господарські операції з придбання товарів, бухгалтерських послуг, послуг з оренди складських та офісних приміщень, поширення рекламних матеріалів, рекламної розсилки, рекламних послуг, транспортних послуг, які фактично не здійснювалися.

При цьому, ОСОБА_3 достовірно знав, що ТОВ «Авіоніка-Транс», ТОВ «Малинка Маркет», ТОВ «АЗЗАМ» та ФОП ОСОБА_6 , фактично не виконуватимуть господарських операцій з постачання товарів та надання послуг зазначених в отриманих ним документах.

У подальшому відомості що містилися в отриманих ОСОБА_3 документах щодо взаємовідносин з ТОВ «Авіоніка-Транс», ТОВ «Малинка Маркет», ТОВ «АЗЗАМ», ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_3 використав шляхом внесення їх до податкових декларацій з податку на додану вартість за січень 2017 року, за лютий 2017 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року, за липень 2017 року, за серпень 2017 року, за вересень 2017 року, за жовтень 2017 року, за листопад 2017 року, за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року, за травень 2018 року, за червень 2018 року, за липень 2018 року, за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 544 084 грн.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг;

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до вимог п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

- придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

- придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 в порушення п. 198.2, п. 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінами та доповненнями занизив суму податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 в сумі 1 544 084 грн., а саме: за січень 2017 року 88 060 грн., за лютий 2017 року 127 503 грн., за березень 2017 року 124 326 грн.; за квітень 2017 року 55 496 грн.; за травень 2017 року 65 564 грн.; за червень 2017 року 67 010 грн.; за липень 2017 року 69 156 грн.; за серпень 2017 року 47 752 грн.; за вересень 2017 року 72 563 грн.; за жовтень 2017 року 82 248 грн.; за листопад 2017 року 48 180 грн.; за грудень 2017 року 90 640 грн.; за січень 2018 року 53 258 грн.; за лютий 2018 року 56 559 грн.; за березень 2018 року 10 058 грн.; за квітень 2018 року 35 744 грн.; за травень 2018 року 42 752 грн.; за червень 2018 року 82 260 грн.; за липень 2018 року 143 337 грн.; за жовтень 2018 року 51 432 грн.; за листопад 2018 року 51 792 грн.; за грудень 2018 року 78 394 грн.

Також, встановлено, що у період 2017-2018 років ФОП ОСОБА_3 в податковій звітності до складу витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, були безпідставно віднесені витрати на: придбання товарів, бухгалтерські послуги, послуг з оренди складських та офісних приміщень, поширення рекламних матеріалів, рекламна розсилка, рекламні послуги, транспортні послуги, які нібито надавалися ТОВ «Авіоніка-Транс» (), ТОВ «Малинка Маркет» (), ТОВ «АЗЗАМ» (), ФОП ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_2 ), на загальну суму 7 727 629, 52 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 4 364 696, 23 грн., та за 2018 рік в сумі 3 362 933, 29 грн.

При цьому ОСОБА_3 достовірно знав, що вищевказані послуги від ТОВ «Авіоніка-Транс», ТОВ «Малинка Маркет», ТОВ «АЗЗАМ» та ФОП ОСОБА_6 фактично не надавались.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця. Для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (редакція яка діяла протягом 2017 року), до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п. 177.4.5 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

- витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

- документально не підтверджені витрати.

Відповідно до вимог підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (з 01.01.2017), не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Відповідно до п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (редакція яка діяла протягом 2018 року), до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п.п. 177.4.5 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця:

- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

- витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

- документально не підтверджені витрати.

За таких обставин, враховуючи той факт, що поширення рекламних матеріалів, рекламні послуги, оренда складських та офісних приміщень, придбання товарів не мали наслідків реального проведення господарських операцій, ФОП ОСОБА_3 занижено суму чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 7 975 906, 42 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 4 416 716, 97 грн., та за 2018 рік в сумі 3 559 189, 45 грн.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 в порушення п. 177.1, п.177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, умисно ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 362 078, 03 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 761 750, 22 грн., за 2018 рік у сумі 600 327, 80 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 212 КК України ( в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011), як умисне ухилення від сплати податків у значному розмірі.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та просив його задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думки прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.1 ст. 212 КК України був вчинений в період часу з 01.01.2017 по 31.12.2018. На момент вчинення даного злочину, проведення досудового розслідування та судового розгляду редакція частини першої статті 212 КК України зазнавала декількох законодавчих змін. Так, на час вчинення вказаного злочину діяла частина перша статті 212 КК України (в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011), яка передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. На час проведення досудового розслідування та судового розгляду частина перша статті 212 КК України була викладена спочатку в редакції Закону України № 2617-V111 від 22.11.2018, згідно якої був посилений максимальний розмір санкції до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а потім вже в редакції Закону України № 101-1Х від 18.09.2019, згідно якої була також посилена санкція, яка передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально -правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною четвертою статті 5 КК України передбачено, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Порівнюючи наведені редакції частини першої статті 212 КК України, суд виходить з того, що найбільш сприятливою для обвинуваченого є виклад цієї кримінально - правової норми в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011, оскільки передбачає найменшу санкцію з поміж інших двох редакцій.

Отже, застосуванню в даному випадку підлягає ч.1 ст. 212 КК України України (в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011), тобто в тій редакції, яка діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину. Інші кримінально - правові наслідки для обвинуваченого, зокрема, такі як визначення тяжкості вчиненого злочину (ст. 12 КК України) та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності ( ст. 49 КК України) також мають визначатися цими кримінально -правовими приписами в редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 212 КК України (в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011) інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин у відповідності до ст. 12 КК України ( в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011) є злочином невеликої тяжкості.

Згідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України (в первісній редакції від 05.04.2001) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, з часу вчинення інкримінованого йому злочину минуло два роки, перебіг давності не зупинявся і не переривався, сам обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому є всі правові підстави для задоволення клопотання захисника.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 2 906 162, 03 грн., необхідно залишити без розгляду
Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 30 889 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , накладений ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2021, необхідно скасувати.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.49 КК України ( в первісній редакції від 05.04.2001), ст.ст. 284, 285, 288, 350, 371 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України ( в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011), у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України (в первісній редакції від 05.04.2001).

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України ( в редакції Закону України № 4025-V1 від 15.11.2011), - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 30 889 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року, - скасувати.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1