Справа № 375/742/21
Провадження № 1-кп/375/61/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне обвинувальний акт № 0001346, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2021 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не депутата, на військовому обліку не перебуваючого, одруженого, на утриманні маючого двох малолітніх синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2021 близько 08 години 55 хвилин ОСОБА_4 їхав на власному велосипеді по АДРЕСА_3 . Проїжджаючи біля подвір`я за № 2А він згадав, що раніше, на території даного подвір`я, він бачив автомобільні акумуляторні батареї. В цей час в нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням до сховища, тобто до подвір`я, а саме на крадіжку автомобільної акумуляторної батареї.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає проник до подвір`я потерпілого ОСОБА_6 зайшов через не зачинену на запираючий пристрій хвіртку, де виявив та викрав акумуляторну батарею марки «Forse» Ista 6СТ-60 ємністю 60Ah, вартістю 330 гривень, яка знаходилася на подвір`ї біля воріт. Викрадену акумуляторну батарею він виніс через хвіртку, завантажив на багажник свого велосипеда та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Цього ж дня, викрадену з території домоволодіння ОСОБА_6 акумуляторну батарею марки «Forse» Ista 6СТ-60 ємністю 60Ah, ОСОБА_4 здав до пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою АДРЕСА_3 та отримав за неї кошти в сумі 200 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 330 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушееня (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю і надав пояснення, ідентичні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд розглянув обвинувальний акт в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до статті 337 КПК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним поза розумним сумнівом, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 3 статті 185 КК України - вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у сховище, а саме таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 330 гривень.

Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України, згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Позиція сторін щодо міри покарання.
Під час судових дебатів прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 3 статті 185 КК України терміном 3 (три) роки та відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 погодився з позицією прокурора щодо міри покарання обвинуваченому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд при призначенні покарання обвинуваченому врахувати обставини, які помякшують його покарання, зокрема, те що обвинувачений надавав правдиві покази та сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на момент вчинення злочину був не судимим, має на утриманні двох малолітніх дітей та усунув заподіяну шкоду потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_4 з позицією прокурора та захисника щодо призначення йому покарання також погодився.

Мотиви призначення відповідного покарання.
Згідно з вимогами частини 2 статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог статтей 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди. Судом також враховано, що обвинувачений має на утриманні двох малолітніх синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до статті 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також судом встановлено, що 30 січня 2019 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 було засуджено за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили 30 січня 2019 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням у звязку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до досудової доповіді Білоцерківського районного відділу №2 філії державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_4 на даний час працює не офіційно, проживає за рахунок тимчасових заробітків, а саме вкладає тротуарну плитку. Своїм матеріальним становищем задоволений, потреби в додаткових коштах не має. Здобув професійно-технічну освіту, за спеціальністю слюсар ремонтник електро-зварювальник ручного зварювання. Одружений, в родині підтримує дружні стосунки. Відповідно до довідок з КНП "Рокитнянська багатопрофільна лікарня" на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Громадський порядок не порушує. Скарг від сусідів та інших громадян на ОСОБА_4 не надходило. Із свідчень сусідів, обвинувачений характеризується як порядний, ввічливий, доброзичливий громадянин. Приймає активну участь у вихованні дітей. Алкогольні напої вживає рідко, та в помірній кількості, під впливом алкоголю агресивної поведінки не проявляє. Протягом 2021 року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Факторів, які підвищують ризик вчинення кримінальних правопорушень не виявлено. Рівня небезпеки для суспільства під час складання досудової доповіді виявлено не було.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має місце реєстрації та постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двох малолітніх синів, за місцем проживання характеризується позитивно, конфліктних ситуацій не створює, працює без офіційного працевлаштування, ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року звільнений від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, а отже, відповідно до вимог статті 89 КК України, є не судимим.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги досудову доповідь Білоцерківського районного відділу №2 філії державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, наявності обставин, що пом`якшують його покарання та відсутності обставин, що обтяжують його покарання, беручи до уваги, що тяжких наслідків від скоєного не настало, враховуючи відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, а також думку прокурора, потерпілого та захисника обвинуваченого щодо міри призначеного покарання, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним, у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
При вирішенні питання щодо речових доказів суд враховує, що автомобільний акумулятор "Forse" Ista6СТ-60, відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України, передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374, 127-129 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктами 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази у справі - автомобільний акумулятор "Forse" Ista6СТ-60, повернути власнику, ОСОБА_6 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок проголошено 22 грудня 2021 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА