ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2039/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/353/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст. 15, п. 1 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року, -

Встановила:

Цією ухвалою застосовано до ОСОБА_7 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до КНП «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради - залишено без змін та продовжено до 15 листопада 2021 року.

Згідно ухвали, 29 травня 2021 року, приблизно о 02 години 00 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання на кухні будинку АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїм батькам - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 29 травня 2021 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку №: АДРЕСА_1 , маючи на меті вчинити вбивство двох осіб, узяв із шухляди кухонного гарнітуру два кухонні ножі та зайшов до спальної кімнати будинку, де в той час спали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Увімкнувши світло в кімнаті, ОСОБА_7 нічого не пояснюючи заліз на ліжко до батьків та, утримуючи в обох руках кухонні ножі, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і бажаючи їх настання, одночасно наніс один удар ножем в ділянку грудної клітки ОСОБА_11 та один удар ножем в ділянку грудної клітки ОСОБА_10 , від яких вони прокинулись та почали чинити активний опір ОСОБА_7 , внаслідок чого останній став наносити численні хаотичні ножові удари по різних частинах тіла потерпілим. Через деякий час ОСОБА_7 самостійно припинив наносити удари потерпілим та викинув ножі на підлогу. Після цього потерпілі вийшли з будинку на подвір`я для поїздки в лікарню.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заподіяння смерті своїм батькам, ОСОБА_7 перебуваючи в будинку сам, взяв ті ж самі два ножі та вийшов на подвір`я, де знаходились його батьки. Підійшовши до матері - ОСОБА_11 він умисно та протиправно наніс їй один удар ножем в область обличчя. В цей момент протиправні дії ОСОБА_7 побачив його батько - ОСОБА_10 , який підбіг до нього та з метою припинення протиправної поведінки наніс йому удар кулаком в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, випустивши з рук один із ножів. Після цього ОСОБА_7 підвівся та накинувся на свого батька - ОСОБА_10 , намагаючись нанести йому удари ножем по різних частинах тіла, однак отримав супротив, а ОСОБА_11 в цей час вибігла на проїжджу частину дороги та почала кликати на допомогу. З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 вибіг з двору на дорогу і почав тікати, однак ОСОБА_7 наздогнав його на відстані близько 50 м від житлового господарства, повалив на землю, сів на живіт і намагався нанести удар ножем в голову потерпілому. При цьому ОСОБА_10 схопив ОСОБА_7 за руку, в якій знаходився ніж і не давав останньому можливості нанести йому удар, утримуючи його за руку. В цей час на крики потерпілого до них підбіг сусід ОСОБА_13 , який вибив з рук ОСОБА_7 ножа, відтягнув його від потерпілого ОСОБА_10 , повалив на землю, чим і припинив протиправну поведінку ОСОБА_7 ..

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудей з «колото-різаною» раною у 4-5 міжребер`ї по середньоключичній лінії та явищами лівобічного пневмотораксу (накопиченням повітря у плевральній порожнині); множинних різаних, різано- рваних, скальпованих ран голови (волосяної частини та обличчя), правої кисті; «забоїв» (забиття м`яких тканин) голови і лиця; тупої травми ділянки лівого ока

- набряку, гематоми верхньої повіки, субконюктивального крововиливу та ерозії рогівки лівого ока.

Потерпілій ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудей з колото-різаною раною довжиною до 10 см., розташованою на рівні і паралельно IV ребру по середньо ключичній лінії, що продовжується рановим каналом у напрямку до підключичної ділянки та явищами лівобічного пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині); скальпованої рани виличної, привушної ділянок зліва з пошкодженням артеріальних судин виличної ділянки та стінки зовнішнього слухового проходу; множинних різано-рваних ран правого передпліччя; множинних саден м`яких тканини грудей та правого передпліччя.

За вказаних обставин ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його протиправна поведінка була припинена сусідом ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється в незакінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В апеляційних скаргах:

- захисник, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичної кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що вказану ухвалу суду слід змінити в частині визначеного виду примусових заходів медичного характеру та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а також дослідити адвокатський запит від 07.10.2021 року та відповідь КНП Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ТОР від 08.10.2021 року.

Свої доводи мотивує тим, що згідно відповіді КНП Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ТОР від 08.10.2021 року стан здоровя обвинуваченого значно покращився, тому є необхідність у проведенні повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи та зміни визначеного виду примусових заходів медичного характеру.

- потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та юридичної кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_7 , просять вказану ухвалу суду змінити в частині визначеного виду примусових заходів медичного характеру та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вказані вимоги мотивують тим, що стаціонарна судово-психіатричної експертиза була проведена ще 29.05.2021 року, а на даний час стан психічного здоров`я обвинуваченого значно покращився, він щиро жалкує про вчинене.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та законного представника обвинуваченого, потерпілих, що підтримали подані ним апеляційні скарги, прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України учасниками судового провадження не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Згідно з ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Так, відповідно до висновку комісійної судової психіатричної експертизи судово-психіатричного експерта № 89 від 21.07.2021, під час інкримінованих дій ОСОБА_7 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також та на даний час ОСОБА_7 страждає психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновок судової психіатричної експертизи № 89 від 21.07.2021 року з приводу психічного захворювання ОСОБА_7 був даний комісією лікарів психіатрів вищої категорії з достатнім стажем судово психіатричної експертизи, а тому підстав сумніватися у достовірності даного ним висновку у суду немає.

При цьому, колегія суддів наголошує, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлено, зокрема, порядком оцінки доказів і визначення відповідно до статті 94 КПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, з урахуванням конкретних обставин справи та зазначених у вищевказаному висновку рекомендацій, ухвалив застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, із чим колегія суддів повністю погоджується.

Відповідь КНП Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги ТОР №621 від 08.10.2021 року щодо покращення стану здоров`я обвинуваченого, яка була надана захиснику адвокату ОСОБА_8 на його адвокатський запит вже після постановлення оскаржуваного рішення місцевого суду, на яку й посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, має інформаційний характер з приводу перебування ОСОБА_7 у цій установі, однак жодним чином не підтверджує його видужання та відсутність потреби у застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру та його виду.

При цьому згідно ч.3 ст.514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

З огляду на зазначене, колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали, які б могли слугувати підставою для її зміни, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та потерпілих.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, призначений судом ОСОБА_7 вид примусового заходу медичного характеру за своїм видом є обґрунтованим та необхідним. Підстав для зміни виду призначеного ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 вересня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді