ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/4266/13 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/818/33/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

апелянта - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляцією ОСОБА_7 на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2020 року про відмову у відкриття провадження за клопотанням ОСОБА_7 про перегляд судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.400-4 КПК України в редакції 1960 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 жовтня 2020 року ОСОБА_7 подав на адресу Харківського апеляційного суду клопотання про перегляд судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України в редакції 1960 року (в ред. 2008р.), в якому просив за виключними обставинами скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року про призначення даної кримінальної справи до судового розгляду та визнання в якості потерпілої ОСОБА_8 та прийняття цивільного позову. Листом від 21 жовтня 2020 року № 01-11/3235/2020 в.о. судді - секретар судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_9 направив вказане клопотання ОСОБА_7 до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду та приєднання до матеріалів провадження.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 р. (суддя ОСОБА_10 ) клопотання згідно до вимог ч.1 ст. 464 КПК України (в ред. 2012 р. та Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) передано на авторозподіл.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року Відмовити у відкритті провадження по розгляду клопотання ОСОБА_7 поданого на адресу Харківського апеляційного суду 13 жовтня 2020 року щодо перегляду судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України в редакції 1960 року (в ред. 2008 року).

Не погодившись з вказаною постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить:
- скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження по розгляду клопотання ОСОБА_7 , поданого на адресу Харківського апеляційного суду 13 жовтня 2020 року, щодо перегляду судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 404-4 КПК України в редакції 1960 року (в ред. 2008р.);
- скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року (під головуванням судді ОСОБА_11 ) про призначення справи до судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України та визнання по цій кримінальній справі в якості потерпілої ОСОБА_8 і прийняття до розгляду її цивільного позов за виключними обставинами.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що на даний час, відповідно діючого законодавства, підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами відповідно за ч.2 ст. 459 КПК України постановлення ухвали, що належить переглянути, а саме цю ухвалу належить переглянути, оскільки постанова про призначення справи до судового розгляду Ленінського районного суду м. Харкова від 01.02.2019 (суддя ОСОБА_11 ) була прийнята суддею з перевищенням, наданих КПК України 1960 року, повноважень, що є грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства, а тому вона підлягає скасуванню з виключних підстав відповідно КПК 1960 року та нововиявлених підстав діючого КПК. Зазначає, що судом допущено порушення вимог ч.1 ст.375 КПК України (1960 року), що є підставою для скасування постанови, а в протилежному випадку - це призведе до прав невизначеності щодо процесуального статусу осіб у кримінальному провадженні та їх прав, а саме: з одного боку, надання широких прав потерпілого особі, яка не має на це юридичного права через незаконно прийнятої постанови від 01.02.2019; з іншого боку, збільшення обсягу вимог до обвинуваченого і необхідності від них захищатися, що становить надмірний тягар за такої незаконної постанови.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, думку прокурор, який заперечував щодо задоволення поданої апеляції, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, дійшла висновку про те, що апеляція ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 подав до Харківського апеляційного суду клопотання про перегляд судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України в редакції 1960 року (в ред. 2008р.), в якому просив за виключними обставинами скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2019 року про призначення кримінальної справи щодо ОСОБА_7 до судового розгляду та визнання в якості потерпілої ОСОБА_8 та прийняття цивільного позову (а.с.2-3).
Разом з цим, статтю 400-4 КПК України ( в ред. 1960 р. зі змін.), на яку посилається ОСОБА_7 та яка регламентувала перегляд судових рішень спочатку у порядку виключного провадження, а потім за нововиявленими обставинами, виключено на підставі Закону N 2453-VI ( 2453-17 ) від 07.07.2010 - зміни щодо здійснення повноважень Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вводяться в дію після початку діяльності Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ - з 1 листопада 2010 року.
Відповідно до п.15 «Перехідних положень» КПК України (в редакції 2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
Згідно вимог п.16 «Перехідних положень» КПК України (в редакції 2012 року), клопотання про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані відповідним прокурорам до дня набрання чинності цим Кодексом, розглядаються та подаються ними до суду в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, подані до суду до дня набрання чинності цим Кодексом, а також заяви, подані прокурорами відповідно до абзацу першого цього пункту після набрання ним чинності, розглядаються відповідними судами у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, в складі суду, передбаченому статтею 35 цього Кодексу.
Крім цього, відповідно до п.7 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №1735/04-12 від 26 листопада 2012 року «Про деякі питання застосування розділуХІ «Перехідні положення КПК України», заяви (клопотання) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подані учасниками процесу (судового провадження) безпосередньо до суду 20 листопада 2012 року або пізніше, розглядаються судом у порядку, визначеному главою 34 КПК України.
За таких обставин, згідно вимог, зазначених в абзаці другому пункту 16 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, клопотання ОСОБА_7 повинно розглядатися у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, а не у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України в редакції 1960 року (в ред. 2008 року), у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою.
Більш того, колегія суддів бере до уваги правові висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься в постанові від 03 лютого 2020 у справі № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19, згідно яких, положення ч.1 ст. 459 КПК слід розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
В своїй заяві ОСОБА_7 просить переглянути за виключними обставинами постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2019 року, якою кримінальну справу призначено до судового розгляду та визнано у цій справі в якості потерпілої ОСОБА_8 і прийнято її цивільний позов (а.с.2-3, 4-5).
Отже, ОСОБА_7 подано клопотання про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яким не завершено розгляд кримінальної справи по суті, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження за цим клопотанням.
Крім того, за наслідками судового розгляду кримінальної справи в суді першої інстанції та ухваленням остаточного судового рішення, ОСОБА_7 не позбавлений процесуальної можливості подати апеляційну скаргу, в якій зазначити свою незгоду з процесуальним рішенням щодо визнання ОСОБА_8 в якості потерпілої та прийняття її цивільного позову.
Колегія суддів також бере до уваги правові висновки Верховного Суду, які містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19, про те, що положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Зі змісту клопотання ОСОБА_7 про перегляд судового рішення у порядку виключного провадження від 08 жовтня 2020 року не вбачається нововиявлених обставин або виключних обставин, передбачених частинами 2 та 3 статті 459 КПК України, а тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що постанова Ленінського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2020 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою у відповідності до процесуального законодавства, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 відсутні.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого судового рішення, не вбачається.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 366 КПК України (в ред. 1960 року), ст.ст.405; 407 ч.1 п.1; 418; 419 КПК України та п.п. 15, 16 «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2020 року про відмову у відкриття провадження за клопотанням ОСОБА_7 про перегляд судового рішення у порядку виключного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 400-4 КПК України в редакції 1960 року залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -