Номер провадження № 1-кс/756/2042/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чотирбоки, Шепетівського району, Хмельницької області, одруженого, який має вищу освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:
16.08.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, розробив злочинний план дій і заздалегідь підготував засоби та знаряддя для вчинення нападу, а саме предмет, ззовні схожий на пістолет та чорну медичну маску з метою реалізації свого злочинного умислу.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 20.04.2021, близько 16:40 год. знаходячись поряд з ринком «Мінський», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 14-а, закрив обличчя чорною маскою, маючий при собі предмет, ззовні схожий на пістолет, підійшов до транспортного засобу легкового автомобіля марки «Volvo» моделі «XC60» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилась ОСОБА_6 , та на передньому пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_7 . Знаходячись поряд з вказаним автомобілем, ОСОБА_4 відкрив праву задню дверцяту автомобіля та сів на заднє праве сидіння, тим самим незаконно проник до вказаного автомобіля. Після чого, ОСОБА_4 тримаючи у своїх руках предмет, ззовні схожий на пістолет, направив його в сторону ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомивши, що це пограбування і їм потрібно виконувати всі його умови. Так, під погрозою застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, який ОСОБА_4 тримав у своїх руках, став вимагати від потерпілих грошові кошти у сумі 5 000 доларів США, тим самим, застосовуючи до останніх психологічне насильство. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реально сприймаючи вказану вимогу, як небезпечну в подальшому для їх життя чи здоров`я, не чинили будь-якого опору. Після чого, ОСОБА_6 зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_8 , та повідомила про те, що їм зараз потрібні грошові кошти у сумі 5 000 доларів США. Через деякий час, знайомий чоловіка потерпілої передав працівнику правоохоронного органу, який в свою чергу підійшов до вказаного автомобіля та передав грошові кошти у сумі 5 000 доларів США потерпілій ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із проникненням у автомобіль, ОСОБА_4 забрав у ОСОБА_6 вказані грошові кошти у сумі 5 000 доларів США, після чого, наказав потерпілій ОСОБА_6 їхати вул. Героїв Дніпра у м. Києві, та через деякий проміжок часу наказав останній зупинити автомобіль, та вийшовши з нього, разом з викраденими грошима зник з місця вчинення злочину у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у розбійному нападі поєднаному з проникненням в інше приміщення, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурор посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливість закінчення досудового розслідування протягом строку визначеного запобіжного заходу ОСОБА_4 .

У зв`язку з чим у клопотанні прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, задля можливості закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні 22.09.2021.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурор, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 шляхом погрози, підкупу може схиляти потерпілих, свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 офіційно не працює, немає законного джерела доходів для існування та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного корисливого злочину, мотив вчинення якого власне збагачення за рахунок чужого майна.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід. Уважає необґрунтованою оголошену йому підозру, бо він не причетний до вказаних у підозрі діях.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, як і розумна підозра того, що ОСОБА_4 учинив інкримінований злочин.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя установив наступні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

22.04.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження та 21.07.2021 слідчим суддею Оболонського окружного суду міста Києва продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 днів, а строк досудового розслідування продовжено до 22.09.2021.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.04.2021 з якого вбачається, що 20.04.2021, близько 16:50 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою предмета зовні схожого на пістолет заволоділа коштами у сумі 5 000 доларів США, які належали ОСОБА_6 ;

- протокол огляду місця події від 20.04.2021, згідно з яким було оглянуто транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Volvo» моделі «ХС60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 21, біля приміщення «РадаБанк» та вилучено речі згідно з описовою частиною;

- акт про застосування службової собаки від 20.04.2021 з якого видно, що по сліду для виявлення підозрілих осіб, предметів та знарядь, які можуть мати відношення до вчиненого злочину;

- протокол огляду місця події від 21.04.2021, згідно з яким було оглянуто земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол допиту потерпілого від 20.04.2021, згідно з яким ОСОБА_6 показала, що 20.04.2021 разом з донькою сіла до середини автомобіля марки «Volvo» моделі «ХС60» та пристібаючись ременем безпеки помітила, як раптово відчинилась задня пасажирська дверцята та до середини автомобілю сів невідомий чоловік, який почав погрожувати та вимагати гроші;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2021, згідно з яким ОСОБА_6 в присутності понятих впізнала ОСОБА_4 на фотознімку за №1, за такими ознаками: формою і розміром брів, розташуванням очей, формою лоба, відстанню між очима;

- протокол допиту потерпілої від 20.04.2021, згідно з яким ОСОБА_7 показала, що 20.04.2021 разом з мамою сіла до середини автомобіля марки «Volvo» моделі «ХС60» та пристібаючись ременем безпеки помітила, як раптово відчинилась задня пасажирська дверцята та до середини автомобілю сів невідомий чоловік, який почав їй погрожувати та вимагати гроші;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2021, згідно з яким ОСОБА_7 в присутності понятих впізнала ОСОБА_4 на фотознімку за №2, за такими ознаками: формою і розміром брів, розташуванням очей, формою лоба, відстанню між очима;

- протокол допиту свідка від 21.04.2021, згідно з яким ОСОБА_8 , показав, що 20.04.2021 йому зателефонувала його дружина ОСОБА_6 яка повідомила, що до належного їй автомобілю, в якому вона перебуває разом з донькою, сів невідомий чоловік та погрожуючи вимагає 5 000 доларів США;

- протокол допиту свідка від 21.04.2021, згідно з яким ОСОБА_9 показала, що 20.04.2021 у вечері її чоловік ОСОБА_4 повернувся додому та дав їй 100 доларів, які за його словами він заробив;

- протокол обшуку від 21.04.2021, згідно з яким у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , під час проведення обшуку було виявлено та вилучено, одяг, взуття та банкноту номіналом 100 доларів США;

- протокол допиту свідка від 22.04.2021, згідно з яким ОСОБА_10 повідомив, що 20.04.2021 до нього зателефонував знайомий ОСОБА_8 та повідомив, що невідомий чоловік проник до автомобілю в якому знаходиться його дружина з донькою та вимагає 5 000 доларів США, у зв`язку з чим просив допомогти та передати вказану суму через працівників поліції;

- протокол допиту свідка від 14.06.2021, згідно з яким ОСОБА_11 повідомив, що 20.04.2021 до нього зателефонував знайомий ОСОБА_12 та повідомив, що невідомий чоловік захопив у заручники жінку з дитиною, заблокувавши їх у автомобілі потерпілих, та вимагає від них грошові кошти;

- довідку інформаційно-аналітичному супроводженню кримінального провадження, внесеного 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, отриманої за допомогою даних з ІІПС «Безпечне місто», з якої убачається, що особа, яка схожа за описом потерпілої на особу, яка вчинила злочин, о 15:59 год. вирушила від ТЦ «Smart Plaza» в бік «Мінського ринку», де перебувала до 16:40 год. Після чого, о 16:43 год. зійшла з тротуару та продовжила рух в бік автомобілю потерпілих попід дорогою;

- довідку опрацювання технічної інформації з якої вбачається, що було встановлено маршрут руху особи, яка схожа за описом потерпілої на особу, яка вчинила злочин, і користувалась мобільним телефоном з номером НОМЕР_2 . Відповідно до довідки власник мобільного телефону з номером НОМЕР_2 перебував за адресою АДРЕСА_3 , після чого знаходився біля місця скоєння злочину в період часу з 15:36 год. до 19:30 год, звідки продовжив свій рух в бік АДРЕСА_5 , та востаннє зафіксовано вказаний номер було за адресою АДРЕСА_5 ;

- протокол обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 21.04.2021 з якого видно, що у затриманого ОСОБА_4 було вилучено маску чорного кольору з резинками червоного кольору та написом білого кольору «АВ метал груп», мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А5» з сім картою НОМЕР_2 ;

- протокол допиту підозрюваного від 22.04.2021 з якого видно, що ОСОБА_4 , 20.04.2021 перебував біля станції метро Мінська в особистих справах та жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення не має;

- протокол отримання зразків для експертизи від 23.04.2021 з якого видно, що у ОСОБА_4 було відібрано біологічні зразки (слини);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.06.2021 з якого видно, що на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від ТОВ «лайфселл» була отримана інформація в електронному вигляді;

- висновок експерта №СЕ-19/111-21/21773-БД від 12.07.2021;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.05.2021 за участі ОСОБА_6 , яка описувала для відтворення події, які мали місце 20.04.2021;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.05.2021 за участі ОСОБА_7 , яка описувала для відтворення події, які мали місце 20.04.2021;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.08.2021, згідно з яким ОСОБА_6 в присутності понятих впізнала ОСОБА_4 , який стояв крайнім праворуч;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.08.2021, згідно з яким ОСОБА_7 в присутності понятих впізнала ОСОБА_4 , який стояв другим з ліва.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме можливість ОСОБА_4 , переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На ці обставини вказує зміст повідомлення про підозру, тобто ті погрози та їх зміст, який виказувався щодо потерпілих.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було. Наведена прокурором обставина, що ОСОБА_4 зник з місця злочину, не свідчить про наявність ризику переховування, оскільки такі дії охоплюються самою подією злочину, а надані матеріали справи не містять відомостей про те, що дії ОСОБА_4 були викриті, та останній, розуміючи це, намагався зникнути, перешкоджаючи особам, які його намагались затримати. Між тим, у судовому засіданні з показань ОСОБА_4 було встановлено, що коли 22.04.2021 останній дізнався, що ним цікавляться правоохоронці, самостійно прибув за місцем проживання. Ці показання не були спростовані прокурором у судовому засіданні, хоча відповідно до принципу змагальності, визначеного ст. 22 КПК України, саме сторона обвинувачення мала спростувати такі посилання сторони захисту.

В обґрунтування ж ризику учинити інше кримінальне правопорушення, узагалі не було наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів. Ті обставини, що підозрюваний не працює, не має заробітку, міцних соціальних зв`язків, спростовано стороною захисту, оскільки ОСОБА_4 одружений, виховує двох дітей. При цьому дружина працює в Національній гвардії України і мешкає разом із чоловіком в службовій квартирі, отриманій за місцем роботи.

Також слід зазначити, що орган досудового розслідування як і прокурор не мають права посилатися на практику Європейського суду з прав людини з метою застосування запобіжного заходу (обґрунтування підстав тримання під вартою та існування ризиків), про що вказано в постанові Верховного суду від 07.08.2019 № 607/14707/17, оскільки вона буде використана не на користь підозрюваного, а отже може становити ризики для справедливості кримінального провадження.

Оскільки суд погодився з тим, що існують ризики, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 178 КПК України в судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 хоча і не має офіційного місця роботи та джерела доходів, але як то вже наведено, мешкає разом із дружиною та дітьми, а дружина працює в Національній гвардії, позитивно характеризується з місцем роботи, виховують разом із ОСОБА_4 двох дітей. Отже, на думку суду, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, і судом не було здобуто відомостей про погану репутацію підозрюваного.

Отже, суд приходить до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризик повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про продовження застосування якого просить прокурор у клопотанні, а тому суд уважає, що цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу є доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, зокрема забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня, а також зобов`язанні з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, відповідно до стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 37 дні, а саме повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками (окрім свідка ОСОБА_9 ) та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Покладаючи такі обов`язки суд урахував, що одним зі свідків у даному кримінальному провадженні є дружина ОСОБА_4 ОСОБА_9 . При цьому судом установлено, що ОСОБА_4 мешкає разом із дружиною за адресою АДРЕСА_2 , а отже не може не спілкуватися з дружиною. Між тим, суд ураховує, що давати показання щодо членів своєї сім`ї є лише правом, а не обов`язком людини відповідно до ст. 63 Конституції України. Це свідчить, що ОСОБА_9 має право відмовитися у будь-який момент давати показання щодо свого чоловіка ОСОБА_4 , а отже і не може нести відповідальності за спілкування з ОСОБА_4 , як і останній з ОСОБА_9 , бо будь-яка людина не може бути обмежена в такому праві за жодних обставин.

Щодо кола інших свідків та потерпілих, то саме до дискреції слідчого відноситься визначення та повідомлення підозрюваному кола осіб, з якими останній має утримуватись від спілкування.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючі відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником якого є визначений судом запобіжний захід.

Суд зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, унаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження. Так, як видно з клопотання, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, разом з тим, на даний час необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: провести наступні слідчі, процесуальні дії:

- отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи;

- провести за участю потерпілих впізнання речей, а саме вилучених речових доказів;

- провести за участю свідка ОСОБА_11 пред`явлення особи для впізнання (за участю підозрюваного ОСОБА_4 );

- провести за участю свідка ОСОБА_11 пред`явлення особи для впізнання за голосом (за участю підозрюваного ОСОБА_4 );

- отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_4 ;

- отримати висновок судово-психофізіологічної експертизи;

- отримати відповіді на запити до банківських та кредитних установ з метою отримання інформації щодо можливої наявності заборгованості по відповідним договором у ОСОБА_4 станом на момент вчинення злочину;

- отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи по вилученому мобільному телефону підозрюваного ОСОБА_4 .

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000935, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на 37 (тридцять сім) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня, а також зобов`язанні з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, відповідно до стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 37 (тридцять сім) днів, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками (окрім свідка ОСОБА_9 ) та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ухвала дії до 22.09.2021 та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, а також спрямувати до відповідного підрозділу поліції для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1