Провадження № 1-кп/161/80/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 лютого 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002459 від 12 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 12 жовтня 2021 року о 13 годині 53 хвилин, перебуваючи поблизу будинку №3Г по вулиці Конякіна у місті Луцьку, Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відкриття кришки до капоту автомобіля марки «Москвич» моделі «АЗЛК 2137», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , намагався повторно таємно викрасти акумуляторну батарею марки «Fion», вартістю 1 200 гривень, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий свідком ОСОБА_7 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченого щодо фактичних обставин справи. Не наполягав на суворій мірі покарання, пов`язаній з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 12.10.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення 12.10.2021 року.

Протоколом огляду місця події від 12.10.2021 року з фототаблицями, згідно якого об`єктом огляду являється пряма територія ЖК Карамель, що за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 3Г. В ході огляду вилучено сліди рук та акумулятор.

Протоколом огляду відеозапису, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється оптичний диск, при перегляді даного носія було встановлено, як особа чоловічої статі потрапляє в поле зору камери відеоспостереження поблизу будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , також було зображено як особа чоловічої статі підходить до парковки автомобіля, відчиняє передні пасажирські двері автомобіля та проникає до нього, також видно як особа чоловічої статі дістає з під капоту автомобіля предмет ззовні схожий на акумулятор, одночасно з цим ліворуч до парковки підходить інший чоловік.

Вказана обставина також стверджується і переглянутим в судовому засіданні DVD-R диском із записом протоколу огляду відеозапису.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, вину визнав повністю, потерпілий, претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого не має, не настоює на суворій мірі покарання обвинуваченому, однак ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.70 ч.4 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за . 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2021 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 жовтня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: оптичний диск залишити при матеріалах кримінального провадження; акумуляторну батарею марки «Fion» - залишити за належністю ОСОБА_5 ; Шапку чорного кольору та куртку синього кольору залишити за належністю ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому ОСОБА_4 , який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: