В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001449, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, уродженця м. Мукачеве, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Двадцять другого жовтня 2021 року близько 10 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на міжнародному пункті пропуску «Ужгород», що за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, на ділянці руху «в`їзд на територію України», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою перетину державного кордону в напрямку України, в порушення вимог пункту 2 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», для досягнення бажаного результату, пов`язаного з безперешкодним переходом через державний кордон України, у відсутності підстав перетину державного кордону у зв`язку з перевищення терміну перебування на території України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи запрошений в службове приміщення паспортного контролю та отримавши рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства, підійшов до одягненого у однострій інспектора прикордонного контролю ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ( АДРЕСА_3 , який перебував на службі по охороні державного кордону, є співробітником Державної прикордонної служби України, знаходився при виконанні службових обов`язків, на якого покладено функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою та діє відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», здійснив пропозицію та в подальшому надав неправомірну вигоду в розмірі 2000 Чеських крон, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України станом на 22.10.2021 становить 2381 гривень 00 копійок, які помістив всередину свого паспорта громадянина Угорщини серії та номер « НОМЕР_2 » та передав його ОСОБА_6 з метою вплинути на рішення про відмову в перетині державного кордону.

Від прийняття пропозиції ОСОБА_6 відмовився та повідомив своє керівництво та правоохоронні органи про вчинене кримінальне правопорушення.

Окрім цього, 22 жовтня 2021 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на міжнародному пункті пропуску «Ужгород», що за адресою м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, на ділянці руху «в`їзд на територію України», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою перетину державного кордону в напрямку України, в порушення вимог пункту 2 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», згідно якої іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України, з метою безперешкодного перетину державного кордону України, у відсутності підстав у зв`язку з перевищення терміну перебування на території України, здійснив вплив на інспектора прикордонного контролю ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ( АДРЕСА_2 ) Заборського Вадима у формі надання неправомірної вигоди з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369, а саме, надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та ч. 1 ст. 343 КК України, а саме, вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості від 02.12.2021 року, яку просив долучити до матеріалів справи та розглянути в установленому порядку. При цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Додав, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаявся. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369, а саме, надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 343 КК України, а саме, вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 грудня 2021 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001449, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України.

2. ОСОБА_4 визнати винним:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок);

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17 000 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

3. Речові докази, а саме купюру номіналом 2000 чеських крон, серійний номер FF0826898, яку упаковано в спец. пакет МВС Експертна служба № 2987535 та передано на зберігання в банківську установу АТ КБ «Приватбанк», звернути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1