Номер провадження: 11-сс/813/1319/21
Номер справи місцевого суду: 522/7615/21, 1-кс/522/8626/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
депутата Чорноморської селищної ради ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 в межах кримінального провадження №0000061 від 13.04.2021, якою стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Естергом респ. Угорщини, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000061 від 13.04.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України було частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_10 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 до 06 год. строком до 25.10.2021 із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України та в зазначеному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, тим, що останній має постійне місце проживання, одружений, фактично не працевлаштований, раніше не судимий та має на утриманні дружину й двох неповнолітніх дітей.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою, невмотивованою, постановленою із порушенням вимог закону та без урахування істотних обставин з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що в матеріалах провадження відсутні будь-які вагомі докази на підтвердження наявності в діях його підзахисного ознак складу інкримінованого йому злочину, а ключові обставини, які підлягають доказуванню, підтверджуються звичайними листами, які взагалі не є процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, при цьому, лист Військової академії МО України від 17.06.2021 за вих. №38/2/89 є недопустимим доказом, оскільки складений комісією у складі викладачів Військової академії, наявність відповідної компетенції та повноважень про надання відповідних висновків у кримінальних справах у якої законодавчо не встановлено та не передбачено Статутом Військової академії;
- ні в ухвалі слідчого судді, ні в клопотанні слідчого не викладено обставин, які б свідчили про існування ризиків в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування стосовно ОСОБА_7 біль м`якого, ніж домашній арешт, запобіжного заходу;
- не зважаючи на зазначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі того, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зазначені обставини при застосуванні запобіжного заходу фактично враховані не було;
- слідчим суддею не було надано належної оцінки доводам сторони захисту щодо того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вчинення нетяжкого злочину, що суттєво знижує суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення; підозрюваному не було достовірно відомо про те, що обладнання, яке кваліфіковане органами досудового розслідування як «радіостанція» Р-394КМ «Стриж-КМ» відповідає опису позиції списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю;
- поза увагою слідчого судді залишилось те що до заперечення клопотання слідчого було надане письмове зобов`язання депутата Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_9 щодо його намірів встановлення особистої поруки стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .
Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки депутата Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінальног правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, а саме в тому, що він 06.05.2021 о 15:04 год., діючи умисно, маючи умисел на порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, не будучи зареєстрованим в Держекспортконтролі як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів і не одержавши у встановленому порядку дозвіл (висновок) Держекспортконтролю, який надає право на здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, перебуваючи у відділенні міжнародного поштового оператора ТОВ «Нова пошта» за адресою: Одеська обл., Одеський (кол. назва Лиманський) район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, буд. 40/52, здав оператору поштового зв`язку для відправлення до Республіки Молдови на адресу "Hrobovan Mykola Mykolaiovych (країна/country: Республіка Молдова/Republic of Moldova, місто/city: Kishenov; адреса/address: oficiul postal № 2; 6/1; Ion Creanga 6/1; поштовий індекс/post code: 3715; номер телефону/phone number: НОМЕР_1 ; електронна пошта/e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 )" міжнародне поштове відправлення, в якому завідомо для нього знаходилась перша складова частина радіостанції Р-394КМ «Стриж-КМ»: блок управління та комутації, і якому оператором поштового зв`язку присвоєно номер: 3680. При цьому, в якості опису товару ОСОБА_7 повідомив оператору поштового зв`язку: «запасні частини до пристрою/spare parts for the device». Крім того, цього ж дня ОСОБА_7 мав намір відправити у міжнародному поштовому відправленні до Республіки Молдови ОСОБА_11 на попередньо надані ним реквізити адресата другу складову частину радіостанції Р-394КМ «Стриж-КМ»: контейнер з приймально-передаючими блоками.
На переконання органів досудового розслідування, ОСОБА_7 виконав частину дій, які вважав необхідними для відправки радіостанції Р-394КМ «Стриж-КМ» засобами поштового зв`язку із України до Республіки Молдови без отримання у встановленому порядку дозволу (висновку) Держекспортконтролю, який надає право на здійснення її міжнародних передач, проте всіх дій, які вважав необхідними для доведення до кінця свого умислу не вчинив з причин, що не залежали від його волі, оскільки 06.05.2021 о 15:52 год. його злочинні дії були припинені в ході проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України на даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.05.2021 (а.с. 17-20), протоколами обшуку від 06.05.2021 та 06-07.05.2021 (а.с. 21-26 та 35-42 відповідно), протоколами огляду від 01.06.2021 та 17.06.2021 (а.с. 43-76 та 77-83 відповідно), висновком комісії викладачів Військової академії (м. Одеса) Міноборони України (а.с. 89-92) та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.
Що стосується посилань сторони захисту на відсутність в матеріалах провадження будь-яких вагомих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_7 ознак складу інкримінованого йому злочину, а також недопустимість деяких із доказів, зокрема, листа Військової академії МО України, апеляційний суд наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.
На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування в даному провадженні доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, тому підозра у вчиненні останнім зазначеного злочину є обґрунтованою.
Що стосується посилань сторони захисту на те, що в зазначеному провадженні не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає такі твердження помилковими з огляду на наступне.
Так, колегія суддів, погоджуючись із висновками слідчого судді, наголошує на наявності в зазначеному провадженні ризиків можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у незакінченому замаху на вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, за який встановлена відповідальність у виді штрафу від 2000 до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до 3-х років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років або без такого; офіційно не працевлаштований.
Водночас, оцінюючи твердження захисника щодо неврахування слідчим суддею позитивної характеристики особи підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, того, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, колегія суддів зауважує, що вони є вочевидь помилковими, оскільки слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого зазначені обставини були враховані та їм була надана належна правова оцінка, внаслідок чого клопотання було задоволено частково та стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Посилання сторони захисту на залишення слідчим суддею поза увагою того, що ОСОБА_7 не був достовірно обізнаний про те, що міжнародні передачі наявного у нього обладнання підлягають державному контролю, апеляційний суд оцінює критично та наголошує на тому, що частиною 1 ст. 68 Конституції України затверджена презумпція знання законодавства, відповідно до якої незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Разом із тим, заслуговують на увагу доводи захисника про те, що його підзахисний підозрюється у незакінченому замаху на вчинення нетяжкого злочину, що значно знижує суспільну небезпечність вчиненого, проте зазначена обставина була врахована під час кваліфікації органом досудового розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , при цьому, замах є незакінченим, згідно вимог ч. 3 ст. 15 КК України, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, що свідчить про те, що зниження суспільної небезпечності злочину в даному конкретному випадку не було наслідком дій самого підозрюваного.
Що стосується наявного в матеріалах провадження та повторно заявленого в судовому засіданні апеляційного суду депутатом Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_9 клопотання щодо взяття підозрюваного ОСОБА_7 під особисту поруку, суд апеляційної інстанції, доходить переконання про необхідність відмови в його задоволенні з огляду на те, що запобіжний захід у вигляді поруки не здатний запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного внаслідок надмірної м`якості.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не є надто суворим, є достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на даному етапі досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на момент розгляду клопотання слідчого прийняв законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Відмовити в задоволенні клопотання депутата Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області ОСОБА_9 про передачу підозрюваного ОСОБА_7 на поруки.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком до 25.10.2021 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4