Справа № 161/6729/21
Провадження № 1-кп/161/428/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 21 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003335 від 19.12.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, неодружений, раніше неодноразово судимий:
-02.07.2015 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;
-05.01.2016 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
-11.01.2021 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки;
-24.05.2021 вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.09.2021 вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 змінено, виключено з резолютивної частини вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 висновок про призначення ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2021, ухвалено виконувати самостійно.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_3 18.12.2020 близько 22.00год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що поблизу магазину «Берізка», що за адресою: м.Луцьк, вул. Рівненська, 76А, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом ривка з рук потерпілого ОСОБА_8 , повторно, відкрито викрав гаманець вартістю 200 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3 000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3 200 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, він же, 03.03.2021 близько 22.00год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що поблизу магазину «Берізка», що за адресою: м.Луцьк, вул.Рівненська, 76А, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 (кримінальне провадження стосовно якого виділено в окреме провадження), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , і виразилось у нанесенні ОСОБА_3 декількох ударів руками в ділянку голови та грудної клітки потерпілого, а також нанесенні ОСОБА_9 декількох ударів ногою в ділянку ніг потерпілого та одного удару ногою в ділянку грудної клітки потерпілого, після чого повторно, відкрито викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «iPhone 6s 32 Gb» із зарядним пристроєм, вартістю 2943 гривні, який був у силіконовому чохлі, який матеріальної цінності не становить, із сім-карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не становить, та грошові кошти потерпілого в сумі 4 000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6 943 гривні.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно відкрито викрав з рук потерпілого ОСОБА_8 , гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 3 000 гривень, та за вказаних в обвинувальному акті обставин повторно, відкрито викрав належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «iPhone 6s 32 Gb» із зарядним пристроєм та грошові кошти потерпілого в сумі 4 000 гривень. Повідомив, що у вчиненому щиро розкаявся, цивільний позов потерпілого визнає повністю. Просив суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, підтвердив факт відкритого викрадення обвинуваченим ОСОБА_3 мобільного телефону та грошових коштів, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, а також за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 , хоча раніше судимий, однак має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, повністю визнав свою винуватість.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, а також позицію сторони обвинувачення суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за якою визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкцією статті.
Вирішуючи питання щодо призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків, суд виходить з наступного.
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки.
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.09.2021 вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 змінено, виключено з резолютивної частини вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 висновок про призначення ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2021 ухвалено виконувати самостійно.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 в період іспитового строку,призначеного за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2021 вчинив новий злочин, тому, на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Окрім цього, зважаючи на те, що, ОСОБА_3 до постановлення вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.09.2021 змінено, вчинив злочин, тому суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.
На думку суду, таке остаточне покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Статті 1166, 1167 ЦК України регламентують підстави відповідальності за завдану майнову шкоду та моральну шкоду.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні доведено те, що потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди діями обвинуваченого ОСОБА_3 , останній збитки не відшкодував, враховуючи встановлені в судовому засіданні факти вчинення кримінального правопорушення проти власності, а також повне визнання позову самим обвинуваченим, цивільний позов про стягнення майнової шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховує моральні та фізичні страждання останнього від вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на конкретні обставини, враховуючи повне визнання обвинуваченим розміру цивільного позову, а тому приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди підлягає до повного задоволення.
На думку суду, вказана в позові сума моральної шкоди не є такою, яка б свідчила про бажання потерпілого до збагачення.
Що стосується витрат потерпілого на правову допомогу, то і в цій частині суд вважає їх обґрунтованими та підставними, оскільки потерпілим надані договір про надання правової допомоги, копія квитанції до прибуткового касового ордера, акт приймання передачі наданих послуг. Враховуючи положення ст.ст. 118, 124 КПК України, посилаючись на обсяг наданої правової допомоги потерпілому, суд стягує такі витрати на правову допомогу з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілого.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 необхідно залишити попередній тримання під вартою з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.
Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого термін його перебування під вартою у відповідності до вимог ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 118, 124, 128-129, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2021, визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком суду та невідбутого покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.05.2021, який змінений ухвалою Волинського апеляційного суду від 30.09.2021, визначити до відбуття ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень та моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, а всього 19000 (дев`ятнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілого ОСОБА_6 процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2021 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-черевики марки «VitexStyle», повернути за належністю ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон марки «iPhone 6s 32 Gb», сірого кольору, зарядний пристрій до мобільного телефону марки «iPhone» білого кольору, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривню 40 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2021 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий