Справа № 373/1796/21
Номер провадження 1-кп/373/211/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні

кримінальне провадження №0000465 від 11.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Харківці, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, громадянин України, українець, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З обвинувального акту вбачається, що 09 жовтня 2021 року близько 10 години, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час цього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи відкрито для потерпілої ОСОБА_6 та сторонніх осіб, ОСОБА_4 застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесені не менше 1 (одного) удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді синця в проекції зовнішнього кута правого ока.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 не долаючи опір останньої, забрав із рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», вартістю 2500 гривень, який сховав до кишені свого одягу.

Після цього ОСОБА_4 із викраденим мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 8», із місця злочину зник та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2500 гривень.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Разом з обвинувальним актом суду надано угоду про визнання винуватості укладену 22.10.2021 між прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 з другої сторони.

Потерпіла ОСОБА_6 направила заяву в якій вкзала, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості та узгодженій в ній мірі покарання.

З тексту угоди про визнання винуватості від 22.10.2021, що надана суду вбачається наступне:

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Також, в укладеній угоді сторонами визначено, що у випадку укладення та затвердження даної угоди обвинувачений та прокурор вправі оскаржити вирок з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Також згідно тексту угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими.

Додатково, вказані вище обставини роз`яснені ОСОБА_4 судом.

В ході судового засідання ОСОБА_4 підтвердив, що визнання винуватості з його боку було беззастережним добровільним, без будь якого примусу.

Із змісту угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у обсязі пред`явленого обвинувачення.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненні злочину, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.186 КК України заподіяно майнову шкоду на суму 2500,00 грн., яка відшкодована, при цьому фізичної та моральної шкоди не заподіяно. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Сторонами в угоді про визнання винуватості сторони угоди дійшли згоди, щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Сторони в угоді погоджуються на застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та просять суд, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на строк визначений судом із покладенням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, думку потерпілого, суд дійшов наступних висновків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 12, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні.

Укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Укладена під час досудового розслідування угода про визнання винуватості щодо змісту та порядку її укладання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, визначеного в даній угоді, із застосуванням ст. 75 КК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.10.2021, укладену між прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка діє у кримінальному провадженні №0000465 від 11.10.2021 за ч.2 ст.186 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , з другої сторони.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.10.2021 в кримінальному провадженні №0000465 від 11.10.2021 за ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 8», повернути власнику - ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8