Справа № 496/3754/21
Провадження № 1-кп/496/217/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000244 від 12.08.2021 року відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кодима, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такелажника відділеня
транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос»,-
-обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді такелажника відділення транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший матрос, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби 14.06.2021 року о 14 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжував ухилятися від військової служби до 08 год. 00 хв. 19.08.2021 року, проводячи свій вільний час на власний розсуд не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, тобто: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому злочині та пояснив, що злочин скоєно ним при обставинах встановлених в судовому засіданні.
Прокурор та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням викладених обставин суд вирішив за недоцільне дослідження інших доказів у провадженні.
Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 4 ст. 407 КК України відноситься до тяжкого злочину.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив негідність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.
ОСОБА_4 не перебуває на обліку у нарколога, психіатра, згідно службової характеристики за час проходження служби зарекомендував себе посередньо.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому можливо та слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Речові докази по справі відсутні.
Витрати на експертні дослідження відсутні.
Керуючись ст. ст. 372, 374 КПК України, ст.ст. 12, 50, 67, ч. 4 ст. 407 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання відповідно до ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання або роботи засудженого.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1