Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/615/21, за апеляційною скаргою, яку подав заступник начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОСВ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий), яке погоджено прокурором, процесуальним керівником, про обрання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне Дубецького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, за спеціальністю тракторист, не одруженого, офіційного не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід - домашній арешт у період доби з 20 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин з використанням електронних засобів контролю із забороною ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, до 25.01.2022 та з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом; не відлучатися із будинку, в якому він проживає у визначений слідчим суддею час, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 07 грудня 2021 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_8 .. Відповідно до клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, погодився на пропозицію останніх взяти участь у незаконному переправленні групи осіб через державний кордон України, зокрема надав згоду на участь у скоєнні кримінального правопорушення. Відповідно до домовленості, в обов`язки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 входило отримати від невстановлених досудовим розслідуванням осіб - мігрантів, вихідців із Середньої Азії, забезпечивши їх продуктами харчування та в подальшому таємно супроводжувати їх до державного кордону України з подальшим їх незаконним переправленням до Польської Республіки поза офіційними пунктами пропуску. На виконання злочинних домовленостей 04.07.2021, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи в лісовому масиві на околиці с. Лубня Ужгородського району (колишній Великоберезнянський район) Закарпатської області, зустріли та отримали від невстановлених досудовим розслідуванням осіб групу мігрантів у кількості 7 (сім) осіб, уродженців Федеративної Республіки Сомалі, а саме: ОСМАН МОВЛІД АБДУЛАХІ ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , МОХАМУД МОХАМЕД ХАССАН ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , МОХАМУД ІСМАІЛ ІБРАГІМ ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , МОХАМУД ІСМАІЛ БАШИР ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , МОХАМЕД МОХАМЕД ГЕДІ ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 . На виконання покладених на них обов`язків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою конспірації та недопущення їх виявлення жестами рук наказали групі мігрантів рухатись за ними по лісистій місцевості в бік українсько-польського кордону та безшумно поводитись, що останні і зробили. Усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 упродовж півтори доби таємно проводили отриману групу мігрантів лісистою місцевістю до українсько-польського кордону та забезпечували їх продуктами харчування з метою незаконного переправлення їх до Польської Республіки. Після отримання вищевказаних мігрантів від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у період приблизно з 22:00 години 04.07.2021 до 06.07.2021, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснили їх таємне супроводження лісистою місцевістю до українсько-польського кордону, з метою подальшого їх незаконного переправлення до Польської Республіки та передання іншим співучасникам для здійснення безпосереднього незаконного переправлення до країн Європейського Союзу. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, 06.07.2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вивели супроводжувану ними групу мігрантів у кількості 7-ми осіб до українсько-польського кордону та, впевнившись у відсутності прикордонних нарядів, умисно, здійснили незаконне переправлення мігрантів на територію Польської Республіки, до населеного пункту Устшики Гурне (Республіки Польща), де 06.07.2021, приблизно о 05:30 годині, на напрямку 135-136 прикордонного знаку (Республіка Польща), між населеними пунктами Устшики Гурне та Бережки (Республіки Польща), на відстані приблизно 10 км від Державного кордону України, нелегальні мігранти були виявлені та затримані працівниками Прикордонної Варти Республіки Польща. У клопотанні також вказується на те, що 25.11.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Окрім того, у клопотанні вказується на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого, - неможливо. У підтвердження ризиків слідчий посилається на те, що за вчинені діяння, які віднесено до тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а також посилається на дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків. З огляду на наведене, слідчий просить щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. Однак, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення відомості не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаних ризиків. Так, в ухвалі слідчого судді, зокрема вказано, що слідчим суддею досліджувалися дані щодо процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , у тому числі щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак у судовому засіданні прокурор посилався на те, що ОСОБА_8 уникав явки до органу досудового розслідування, позаяк тричі викликався повісткою, однак, надати докази отримання особою повістки або ознайомлення з її змістом ОСОБА_8 в інший спосіб, як це передбачено ст. 136 КПК України, прокурор не зміг. При цьому, жодних доказів того, що на момент розгляду клопотання мали місце випадки ухилення підозрюваного ОСОБА_8 від явки до органів досудового розслідування, стороною обвинувачення не надано. Водночас, слідчий суддя взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 , отримавши 09.12.2021 об 11 год 00 хв клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у визначений слідчим суддею час, упродовж трьох годин, прибув до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, що свідчить про належну процесуальну поведінку підозрюваного. Окрім цього, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний має постійне місце проживання, мешкає разом з матір`ю та бабусею, позитивно характеризується за місцем проживання. Тому, на переконання слідчого судді, для убезпечення вищезазначених ризиків достатньо буде обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби - з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі заступник начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя залишив поза увагою доводи органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років. Вважає, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та невідворотність покарання, існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, наприклад, покинути територію України, а також вчинити інше кримінальні правопорушення. Апелянт стверджує, що слідчий суддя, при постановленні ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, не визначив розмір застави. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_19 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності цих осіб береться до уваги те, що: вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання; заяв чи клопотань про відкладення його розгляду на інший день до апеляційного суду не надходило; прокурор не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного та захисника.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_8 , так і його захисник адвокат ОСОБА_19 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_8 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 01.12.2021, повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 09.07.2021, актом приймання-передавання ОСОБА_8 прикордонною вартою з території республіки Польща на територію України від 08.07.2021, протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_8 від 08.07.2021, європейським документом на повернення в країну походження громадян третіх країн від 08.07.2021, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2021, довідками про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання від 08.07.2021, на підставі яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Також апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, існування яких також не оспорюються сторонами кримінального провадження, у зв`язку з чим визнаються апеляційним судом доведеними й підтвердженими тяжкістю інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та даними про його особу.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваного (раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується).
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_8 із моменту повідомлення йому про підозру та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у нічний час доби, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного.
При прийнятті судового рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не врахував, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та невідворотність покарання, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, наприклад, покинути територію України, а також вчинити інше кримінальні правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Із вищенаведених підстав, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє як безпідставні й доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, при постановленні ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, не визначив розмір застави.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_8 передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги прокурора, і на такі не посилався прокурор під час розгляду апеляційної скарги; що строк дії оскаржуваної ухвали на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав заступник начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід - домашній арешт у період доби з 20 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин з використанням електронних засобів контролю, до 25.01.2022, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: