Справа № 484/1859/18
Провадження № 1-кп/484/24/21 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Биків Дрогобицький район Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , призваного 17.02.2015 року за мобілізацією Дрогобицько-Бориславським РВК Львівської області, який проходив військову службу на посаді водія роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) у військовому званні рядовий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призваний за мобілізацією для проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) від 17.03.2015 № 11 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення протитанкового артилерійського дивізіону роти матеріального забезпечення зазначеної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової солдату ОСОБА_4 , достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно з відпустки до військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проте, 01.12.2015 року о 08 год. 15 хв. солдат ОСОБА_4 з метою ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, самовільно залишив військову частину - НОМЕР_1 ( польова-пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) та продовжував незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

02.04.2018 року солдат ОСОБА_4 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) чим повідомив про себе, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення та того ж дня приступив до виконання своїх службових обов`язків.

03.04.2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова-пошта НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ) № 85 солдата ОСОБА_4 було виключено зі списків особового складу військової частини та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину і надав показання, які узгоджуються із викладеним у обвинувальному акті, в скоєному щиро розкаюється.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину підсудного, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який щиро розкаявся у вчиненому.

Обставина, яка пом`якшує покарання підсудного - щире каяття та активне сприяння слідству. Обставин, які обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відносно підсудного необхідно обрати покарання у вигляді позбавлення волі але приймаючи до уваги вищевикладені дані про особу обвинуваченого, його щире каяття та активне сприяння слідству, суд приходить до висновку про можливість перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства та вважає за можливе звільнити його від реального відбування призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: