Справа № 504/3985/21
Номер провадження 1-кп/504/938/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянувши в залі суду в смт. Доброслав клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області що, подане в судовому провадженні з розгляду обвинувального акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000602 від 15.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Воронково Рибницького району невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, молдованин за національністю, громадянин невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, який має середню освіту, офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: невизнана Придністровська Молдавська Республіка, Рибницький район, с. Воронково, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою -
ВСТАНОВИВ:
до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченомузапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження. Прокурор послався на наявність ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду. Вищевказаний ризик існував на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, на теперішній час, не зменшився та є актуальними.

Захисник обвинуваченого заперечував, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав на наявність соціальних зав`язків, постійного місця проживання. Захисник зазначив, що обвинувачений не має наміру переховуватися, ризик впливу на свідків, що був підставою для застосування запобіжного заходу відпав, просив суд врахувати дані досудової доповіді, щодо обвинуваченого. Крім того, захисник зазначив, що обвинувачений не зможе перетнути кордон України для ухилення від суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання прокурора заперечив, просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, щоб мати змогу працювати та відшкодовувати шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора про необхідність задоволення клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Представник потерпілого підтримав думку прокурора про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вислухавши думки сторін та учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвалою суду від 08.11.2021 року клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днівзадоволено. На час судового розгляду обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативи застави, в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, до 07.01.2022 року.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд виходив з обгрунтованості підозри обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КПК України, а також наявності ризиків позапроцесуальної поведінки обвинуваченого, що можуть виявитися в переховуванні обвинуваченого від суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному проваджені, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В поданому клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу прокурором зазначено один ризик переховування обвинуваченого від суду, який обгрунтовано відсутністю в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та тяжкістю вчиненого діяння.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обгрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6]. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином. Суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується усією сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів, які дослідженні судом, змістом обвинувального акту та іншими доданими до нього матеріалами. Стосовно обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 та захисник не висловили жодних заперечень, а навпаки не заперечували причетність ОСОБА_7 до інкримінованого діяння.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Обвинувачений не має тісних соціальних зв`язків, є непрацевлаштованою особою, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, є громадянином невизнаної Придністровської Молдавської республіки, не надав доказів правомірного знаходження на території України, доказів можливості проживання на території України, без порушення міграційного режиму, доказів наявності постійного місця проживання на території України, натомість санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що в свою чергу, може зумовити настання ризиків ухилення обвинуваченого від суду, оскільки саме по собі психічне ставлення та усвідомлення суворості покарання може спровокувати поза процесуальну поведінку обвинуваченого. Соціальні зв`язки обвинуваченого пов`язані із країною постійного місця проживання, що може провокувати обвинуваченого покинути країну де здійснюється кримінальне провадження відносно нього, не має також обвинувачений і офіційного місця роботи.
Не заслуговують на увагу доводи захисника, щодо неможливості обвинуваченим перетину державного кордону, оскільки такі жодними доказами непідтверджені, а навпаки обвинувачений будучи громадянином невизнаної Придністровської Молдавської республіки, не надав доказів правомірного знаходження на території України, а отже зобов`язаний покинути Україну, так як перебуває на території України незаконно, доказів можливості проживання на території України, без порушення міграційного режиму, доказів наявності постійного місця проживання на території України обвинуваченим не надано. Так само, не є доказом зменшення ризику переховування від суду і досудова доповідь органу пробації, про яку вказує захисник. Отже, суд вважає ризик переховування від суду обвинуваченого є високим.

Суд враховує, що обвинувачений хоча й не допитувався судом, але на стадії судового розгляду не заперечує причетності до скоєного, санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, цивільні позови перебувають на розгляді суду, отже примирення між обвинуваченим та потерпілим не відбулося. Суд приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, обгрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризику переховування від суду виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення. Розгляд кримінального провадження у стисліші строки не завершено, з об`єктивних причин, триває допит свідків сторони обвинувачення, не досліджено письмові докази, не вчинено обов`язкові процесуальні дії.

Вирішуючи питання можливості визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні суд виходить з того, що обвинуваченому інкримінується вчинення насильницького злочину, що призвело до настання тяжких тілесних ушкоджень, а тому враховуючи правила ч.4 ст. 183 КПК України вважає можливим не визначати розмір застави.

Так само не може запобігти поза процесуальній поведінці обвинуваченої обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на наведені прокурором ризики переховування від суду, відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та будь-якого юридичного зв`язку із країною в якій особа піддається кримінальному переслідуванню. Таким чином, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176 - 179, 194, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днівзадовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без альтернативи застави, в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів.

Строк дії ухвали з 23.12.2021 року до 21.02.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1