Провадження № 1-кп/638/975/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003164 від 25.09.2020, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, неодруженого, який дітей не має, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 23.09.2020 у вечірній час доби, перебуваючи у м. Харкові, через оголошення в мережі Інтернет орендував на добу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5
24.09.2020, приблизно о 09:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись у вищевказаній, орендованій ним квартирі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з квартири LCD-телевізор фірми «Sony» KDL 46W 5500, вартістю 5750 грн згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 154 від 15.10.2020.
Після цього, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 5750 грн.
Органом досудового слідства дій ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
З даною кваліфікацією кримінального правопорушення суд не погоджується, у зв`язку з наступним.
Згідно матеріалів справи, стосовно ОСОБА_4 було складено обвинувальні акти, які затверджені прокурорами Маріупольської місцевої прокуратури № 1, у кримінальних провадженнях № 0000519, № 0000524, № 0000475 за ч. 1 ст. 185 КК України за кримінальними правопорушеннями, що мали місце 29.09.2020. Також, ОСОБА_4 СД Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000368 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що мало місце 27.09.2020.
Отже, кримінальне правопорушення за даною справою було вчинено 24.09.2020, до вчинення кримінальних правопорушень за вищевказаними кримінальними провадженнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
Згідно примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги наведені обставини та положення закону, суд дійшов висновку, що правових підстав для застосування кваліфікуючої ознаки «повторність» у даному кримінальному провадженні немає.
Таким чином, вищевказані дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
ОСОБА_4 свою провину у фактично скоєному визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював.
Від дачі показань під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Відповідаючи на запитання прокурора та суду, пояснив, що дійсно він в двадцятих числах вересня 2020 року зняв в оренду на добу квартиру у м. Харкові біля Держпрому. Квартиру знайшов через Інтернет за допомогою сайту «Букінг», заплатив передоплату в агентстві та заселився у вказану квартиру. У кімнаті ОСОБА_4 побачив великий телевізор «Sony», діагоналлю біля 40 дюймів, який стояв на полу на спеціальній ніжці. Наступного дня зранку він виніс вказаний телевізор з квартири та здав його до ломбарду, отримавши біля 1800 грн за нього, після чого поїхав у м. Київ, де й викинув ключі від орендованої квартири. До цього він не скоював крадіжки, це був перший такий випадок.
Пояснення ОСОБА_4 при наданні відповідей на запитання суду та прокурора є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, дітей не має, не є особою з інвалідністю, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, наявність пом`якшуючої покарання обставини, вищевказані дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги позицію потерпілої та прокурора щодо призначення покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення.
Таке покарання буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Доля речових доказів вирішується згідно зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 128 (ста двадцяти восьми) годин громадських робіт.
Речовий доказ: DVD-R диск, об`ємом 4,7 Gb, наданий представником ломбарду «Свіжа копійка», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Отокара Яроша, 23, з відеозаписом з камер відеоспостереження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -