Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4117/2021 У Х В А Л А
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
15.02.2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Згідно вказаного повідомлення, на початку червня 2016 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела отримання доходу діяльність, пов`язану із заволодінням шляхом обману та зловживання довірою сільськогосподарською продукцією та грошовими коштами фізичних осіб, які мали на меті отримати прибуток від заняття фермерським господарством на території Миколаївської області. При цьому, ОСОБА_7 визначив предметом злочинних посягань грошові кошти та сільськогосподарську продукцію вказаних осіб, а в якості способу їх заволодіння - обман осіб, стосовно купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, шляхом надання завідомо неправдивих відомостей про надані послуги. З метою реалізації свого злочинного, корисного умислу на території Миколаївської області, ним був розроблений план вчинення злочинів та безпосередній механізм шахрайства. Після чого, в період часу з червня 2016 року по липень 2017 року, ОСОБА_6 систематично заволодівав грошовими коштами потерпілих, шляхом укладення усних договорів з останніми, про надання послуг щодо купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, за що отримував відповідні грошові кошти.
Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.08.2021р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.09.2021р. з можливістю звільнення з-під варти у разі внесення застави у сумі 600 000 грн.
20.09.2021р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 28.10.2021р.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на 60 діб. В обґрунтування клопотання вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно: провести судові почеркознавчі експертизи та за їх результатами вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_6 ; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України; скласти та направити завчасно до суду обвинувальний акт. Разом із тим ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 не зменшились та продовжують існувати.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та захисник заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, зважаючи на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які посилаються слідчий та прокурор. Зокрема ОСОБА_6 пояснив, що після сварки з батьками деякий час не спілкувався з ними, а коли помирився, то дізнався що за їх місцем мешкання приїздили працівники поліції та розшукували його. Після вказаного ОСОБА_6 звернувся за правовою допомогою та 25.08.2021р. разом із адвокатом добровільно з`явився до слідчого та отримав повідомлення про підозру. На підставі викладеного підозрюваний та захисник просили суд змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, доходжу до наступних висновків.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, який відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна.
Підозра на даний час досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується протоколами допитів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , в ході яких останні надали покази з приводу обставин вчинених кримінальних правопорушень та вказали на особу причетну до їх вчинення, а саме ОСОБА_6 ; висновком судово-почеркознавчої експертизи №329 від 31.01.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_6 виконані підписи та рукописні записи в документах (розписці від 25.10.2018 року, рахунках №1, №2 від 07.07.2018 року, товарно-транспортній накладній серії 12ААЕ №904574 від 11.09.2017 року), наданих потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , на підтвердження показів про вчинений відносно них злочин; протоколами допитів свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які надали покази стосовно відомих їм обставини придбанням сільськогосподарської продукції ОСОБА_6 у потерпілих, в тому числі її перевезення, зважування, вивантаження, а також складання та видачі ОСОБА_6 документів (товарно-транспортних накладних, рахунків, розписок); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеними за участю потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , свідків: ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_32 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , в ході яких був впізнаний ОСОБА_6 , як особа, причетна до вчинення злочину; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
При обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер і зухвалість вчиненого ним злочину, того факту що останній не має міцних соціальних зв`язків, тривалий час перебував у розшуку, у зв`язку з чим були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від слідства та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (справи "Белчев проти Болгарії", "Мхітарян проти Російської Федерації", "Доронін проти України") неодноразово наголошував на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами конкретними фактами. Зі збігом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. Таким чином, навіть спроба заявника втекти після затримання через певний час перестає бути достатньою підставою для тримання під вартою.
Окрім того, Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зокрема, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
В даному випадку вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався підозрюваному ОСОБА_6 здебільшого з метою запобігання ризику переховування останнього від слідства та суду, зважаючи на те, що він з 16.02.2020р. перебував у розшуку, а ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.02.2021р. надано дозвіл на його затримання.
Разом із тим в ході судового засідання ОСОБА_6 надав пояснення, згідно яких вбачається що останній не був обізнаний про перебування у розшуку, посварився з батьками та деякий час не спілкувався з ними та лише після примирення дізнався від них про те, що його розшукують працівники поліції. З моменту обрання запобіжного заходу слідством така версія ОСОБА_6 взагалі не перевірялася та наразі слідчому судді не надано обґрунтованих доказів у підтвердження того, що підозрюваний вживав активних заходів, направлених на переховування від органу досудового розслідування.
Окрім того судом враховується те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ненасильницького злочину, добровільно з`явився до слідчого де отримав повідомлення про підозру; має міцні соціальні зв`язки, про що свідчить те, що останній перебуває у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_33 , має на утриманні малолітню дитину-інваліда ( ОСОБА_34 2011р.н.), за якою здійснює догляд поки дружина перебуває у періодичних відрядженнях.
Сукупність наведених обставин дає підстави вважати про суттєве зменшення ризику переховування та інших раніше встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недоцільність подальшого утримування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, що є підставою до зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, повідомляти про зміну засобів зв`язку, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон, що буде запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Керуючись ст. 181, 183, 199 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити запобіжний з тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши його з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь строк досудового розслідування та розгляду справи по суті, а також на строк до 28.10.2021р. покласти обов`язки: не залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, повідомляти про зміну засобів зв`язку, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1