УХВАЛА

25 вересня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000045 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 24.09.2021 в ході проведення освідування ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що службові особи Управління Держпраці в Рівненській області займаються систематичним вимаганням неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності за вчинення ними дій з використанням наданого їм службового становища.

При цьому встановлено, що до вказаних неправомірних дій може бути причетний головний державний інспектор Управління Держпраці в Рівненській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.09.2021 на підставі постанови прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурора відділу процесуального керівництва Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження проведено освідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення освідування ОСОБА_5 його ліву та праву руки було освітлено спеціальним ліхтарем з ультрафіолетовим випромінюванням, за результатами чого на обох руках було виявлено світіння.

Крім того за результатами освідування ОСОБА_5 було вилучено контрольний зріз бинта № 1, який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 0206586, змив з лівої руки ОСОБА_5 , який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 0206587, контрольний зріз з бинта № 2, який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 2122701, змив з правої руки ОСОБА_5 який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 0206588.

24 вересня 2021 року враховуючи необхідність невідкладного виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою відшукання слідів та предметів злочину, до постановлення ухвали слідчого судді, слідчим проведено обшук службових кабінетів №403, №404 та №405, які розташовані на четвертому поверсі адмінприміщення Управління Держпраці в Рівненській області, що за адресою: вулиця Лермонтова, будинок 7, місто Рівне, Рівненської області.

В ході проведення обшуку службових кабінетів, було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень номіналом по 200 (двісті) гривень 10 (десять) купюр, які поміщенні у сейф-пакет НПУ KIV 2122703, мобільний телефон марки Samsung із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_1 , який поміщений у сейф-пакет НПУ ЕХР 0206589, ключ від автомобіля Hyundai яким користується ОСОБА_5 , який поміщений у сейф-пакет НПУ KIV 2122702, джинсова куртка ОСОБА_5 , яка поміщена у сейф-пакет НПУ INP 4003897, а також копія заяви ОСОБА_6 , яка поміщена у сейф-пакет НПУ KIV 4221106.

Вилучені в ході проведення слідчих дій контрольний зріз бинта № 1, який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 0206586, змив з лівої руки ОСОБА_5 , який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 0206587, контрольний зріз з бинта № 2, який поміщено в спеціальний пакет НПУ № ЕХР 2122701, змив з правої руки ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 2000 грн., мобільний телефон марки Samsung із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_1 , ключ від автомобіля Hyundai яким користується ОСОБА_5 , джинсова куртка ОСОБА_5 , а також копія заяви ОСОБА_6 , являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вищевказані речі визнані речовими доказами у порядку ст. 98 КПК України і мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні.
Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вилучене 24.09.2021 в ході проведення освідування ОСОБА_5 вищевказане майно, з метою з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000045 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

24.09.2021 в ході проведення освідування ОСОБА_5 було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке постановою слідчого визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий судя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучене 24 вересня 2021 року в ході проведення освідування ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, мобільний телефон марки Samsung із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_1 , ключ від автомобіля Hyundai яким користується ОСОБА_5 , джинсову куртку ОСОБА_5 , копію заяви ОСОБА_6 , які були виявлені та вилучені 24.09.2021 в ході проведення обшуку у службовому кабінеті №403, який розташовані на четвертому поверсі адмінприміщення Управління Держпраці в Рівненській області, що за адресою: вулиця Лермонтова, будинок 7, місто Рівне, Рівненської області, контрольний зріз бинта № 1, змив з лівої руки ОСОБА_5 , контрольний зріз з бинта № 2, змив з правої руки ОСОБА_5 , які були вилучені 24.09.2021 в ході проведення час освідування ОСОБА_5 , встановивши заборону права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном дло прийняття кінцевого рішення по кримінальну провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1