ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/104/22 Справа № 214/832/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000166 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:
- 24.04.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 25.04.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,
-16.04.2018 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.11.2018 року , вирок- змінено в частині зарахування строку попереднього. Звільнився 20.01.2020 року з ВК №21 по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці.
Строк покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з моменту виконання вироку.
Судом також вирішено долю речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він, діючи повторно, 24.01.2020 року близько о 13.00 годин знаходячись біля будівлі колишнього торгівельного комплексу «Чебурашка» по вул. Космонавтів м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, під приводом необхідності зателефонувати, умисно, шляхом обману раніше незнайомого ОСОБА_9 , незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo A328» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , білого кольору, належного потерпілому ОСОБА_9 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта №241 від 27.01.2020 становить 800 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 було спричинено майнову шкоду у розмірі 800 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року як незаконний та необґрунтований.
Зазначає, що суддя ОСОБА_1 постійно порушувала його процесуальні права, оскільки не ознайомила його з правами та обов`язками, як обвинуваченого, на його зауваження реагувала агресивно, з криками, а також провела підготовче судове засідання без його участі. Також вказує, що з цих підстав ним було заявлено відвід судді ОСОБА_1 , який не був фактично розглянутий.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 349 КПК після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як убачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, на допиті потерпілого та свідків не наполягав, від потерпілого надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, окрім цього в своїй заяві останній вказав, що претензій до обвинуваченого не має.
Сторони кримінального провадження погодились з порядком розгляду, запропонованим прокурором, суд з`ясував, чи правильно розуміють сторони кримінального провадження, а особливо обвинувачений, зміст обставин, які ніким не оспорюються, переконався у добровільності його позиції та роз`яснив, що у такому випадку останній буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, що відображено в засобах фіксування кримінального провадження.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, а також в порядку та обсязі, погодженому зі сторонами захисту та обвинувачення дослідив письмові докази по справі, а саме: витяг з ЄРДР вбачається, що 25.01.2020 року зареєстрована заява потерпілого ОСОБА_9 про вчинення правопорушення (а.с. 2); заяву потерпілого про вчинення злочину від 24.01.2020 року (а.с.4); протокол огляду від 24.01.2020 року(а.с.17 том 2); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2020 року (а.с. 18-20, Т. 2); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2020 року (а.с. 21-23, Т. 2); постанову слідчого від 27 січня 2020 року (а.с. 30, 31 Т.2 ); висновок експерта № 241 від 27.01.2020 року (а.с. 36-39 том2); медичні довідки (а.с. 47, 49,Т. 2) ; характеристику за місцем проживання ОСОБА_8 (а.с.51 том 2); довідку інформаційного центру про наявність судимостей (а.с. 43-45 Т. 2).
Таким чином, на підставі викладеного колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.
Обставини справи, доведення вини та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 190 КК України останнім в апеляційній скарзі, як і іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому дані обставини з цього приводу перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Що ж стосується посилань обвинуваченого в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції його процесуальних прав та не вирішення його клопотань та заяви про відвід та проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, то вказані апелянтом обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки матеріалами провадження підтверджуються факти задоволення заявлених обвинуваченим клопотань про призначення захисника, ознайомлення з матеріалами справи, проведення підготовчого судового засідання 01 грудня 2020 року за участі прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 і обвинуваченого ОСОБА_8 , а також вирішення 22 березня 2021 року судом відводу, заявленого ОСОБА_8 судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 в судовому засіданні 16 березня 2021 року. Крім того, з матеріалів справи убачається, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року обвинуваченого ОСОБА_8 за неодноразове порушення порядку судового засідання було тимчасово видалено з зали засідання на один день судового розгляду, а саме 03 лютого 2021 року, що також було зазначено обвинуваченим в якості однієї з підстав для відводу суду. Клопотання ж про відвід судді ОСОБА_1 від 20.05.2021 року, на не вирішення якого посилається в апеляції обвинувачений, матеріали кримінального провадження не містять, також в цей день судові засідання по даній справі не проводились. Наступні судові засідання після вирішення питання про відвід відбулись 15 квітня 2021 року та 02 червня 2021 року, під час яких обвинуваченим ОСОБА_8 також не подавались заяви про відводи, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Таким чином, за результатами апеляційного перегляду колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, подана обвинуваченим ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року, фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями головуючого судді під час розгляду нею кримінального провадження, і, на думку апеляційного суду, не свідчить ані про упередженість суду по відношенню до обвинуваченого, ані про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в даному конкретному випадку діяв цілком законно та узгоджено з нормами діючого кримінального процесуального законодавства, ухвалений ним вирок є обґрунтованим та умотивованим, а тому немає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого та скасування або зміни вироку суду першої інстанції.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4