У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1379/21
Провадження № 1-кп/348/337/21

19 листопада 2021 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у підготовчому судовому засіданні у м. Надвірна Івано-Франківської області, розглянув матеріали кримінального провадження №0000899, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.11.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

інші учасники:прокурор ОСОБА_7 , захисники: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

встановив:

25.06.2021 до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України та ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, норма ч.2 ст.9 КПК України встановлює обов`язок прокурора встановити усі обставини, а норма ч.2, 3 ст.314 КПК України - обов`язок суду переконатися у відповідності обвинувального акта вимогам КПК України і тільки після цього можна призначити справу до судового розгляду по суті.

У ході підготовчого судового засідання суд звернув увагу прокурора на невідповідності обвинувального акту та суперечності однієї частини обвинувального акту іншим його частинам. Прокурор не зміг пояснити це. Зазначив, що суд усуне ці невідповідності у ході розгляду справи по суті.

Так, ч.2 ст.291 КПК України, визначено вимоги до обвинувального акта. Обвинувальний акт повинен містити: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

З приводу зазначення у обвинувальному акті анкетних відомостей щодо кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

У кримінальному провадженні статус потерпілих було надано 10 особам. Щодо потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначено, що вони проживають за адресою: АДРЕСА_5 . Суд неодноразово скеровував повістки про виклик до суду за цією адресою, однак, листи повертали за закінченням терміну зберігання. У ході підготовчого судового засідання було встановлено, що вказані особи, виїхали за межі України ще 16.11.2019. Обвинувальний акт складений 23.06.2021. Незважаючи на це у обвинувальному акті неправильно вказано адресу проживання потерпілих. Правильне зазначення таких даних у обвинувальному акті є необхідним для здійснення виклику зазначених осіб у судові засідання, оскільки інших матеріалів провадження окрім обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у суду на стадії підготовчого провадження немає. Таким чином, у суду немає можливості належно повідомити двох потерпілих у кримінальному провадженні, а отже і вирішити питання про проведення судового розгляду за їх відсутності. Такий недолік обвинувального акту не може бути усунений судом у ході судового розгяду.

Крім цього, 26.10.2021 до суду надійшла заява від ОСОБА_12 . Заяву надіслали на електронну пошту суду без застосування електронного цифрового підпису. У заяві особа вказує, що його зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 . Однак, з відповіді ДМС на запит суду встановлено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_12 - АДРЕСА_6 . На думку суду, якби заява була подана самим потерпілим, то він вказав би правильну адресу.

Щодо зазначення викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

У кримінальному провадженні 4 обвинувачених та 5 епізодів кримінальних правопорушень: 3 кримінальні правопорушення, кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України; 1 кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України та 1 кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст.289 КК України.

Згідно з викладом обставин, які прокурор вважає встановленими кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які мають судимість за вчинення умисних злочинів, однак, зазначено у загальному що обставин, які обтяжують покарання обвинувачених не встановлено. Це свідчить про наявність помилки у обвинувальному акті або у частині наявності судимостей, або у частині встановлення у ході досудового розслідування обставин, які обтяжують покарання, однак, не зазначення таких у обвинувальному акті.

Крім цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 інкриміновано 2 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.194 КК України. Відповідно до обставин, зазначених у обвинувальному акті, які прокурор вважає доведеними, одне з них було вчинено 04.11.2019, а інше - 07.12.2019. У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 вчинив ще одне кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України 29.10.2020. Однак, у ході підготовчого судового засідання прокурор вказав, що ним не встановлено такої обставини, яка обятжує покарання щодо епізоду вчиненому 07.12.2019 та по епізоду вчиненому 29.10.2020 як повторність.

Також слід зазначити, що відповідно до змісту обвинувального акту встановлено, що об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194 КК України виконував тільки ОСОБА_6 . Щодо ОСОБА_3 таких обставин не зазначено. Статтею 27 КК України встановлено різні види співучасників. Згідно з п. 24 постанови ПВСУ від 06.11.2009 №10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину. Статтею 29 КК України визначено, що організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем. Однак, дії ОСОБА_3 не кваліфіковані за відповідною частиною ст.27 КК України та вид співучасника не зазначено у формулюванні обвинувачення, що суперечить п.5 ч.2 ст.291 КПК України, який зобов`язує прокурора зазначати правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Аналогічні порушення допущені при кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме незважаючи на встановлення обставини щодо розподілу ролей, кваліфіковано дії ОСОБА_3 без посилання на положення і частини статті 27 закону України про кримінальну відповідальність, а також сформульовано обвинувачення без визначення виду співучасника.

Дії співучасників кваліфіковані, зокрема, і за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України. У ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що він вважає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою кваліфікуючою обставиною для злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Слід зазначити, що диспозиція ч.2 ст.194 КК України не містить такої кваліфікуючої обставини. Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.67 КК України вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (частина друга або третя статті 28) є обставиною, що обтяжує покарання. А відповідно до змісту частини 2 цієї статті така обставина є обов`язковою. Тому позиція прокурора з цього питання суперечить закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор не зміг пояснити чому саме ним не зазначено обставин, які обтяжують покарання. Зважаючи на те, що суд здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта у межах пред`явленого особі обвинувачення та не може враховувати обставини, які не зазначені у обвинувальному акті і погіршують становище обвинувачених - не зазначення в обвинувальному акті обставин, які обтяжують покарання є суттєвим недоліком, який не може бути усунений у ході судового розгляду та свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.

Суд також зазначає, що у формулюванні обвинувачення, обставин, які прокурора вважає доведеними, кваліфікації кримінальних правопорушень та встановленні обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання необхідна чіткість та точність. Прокурор не може формально ставитися до затвердження обвинувального акту, а до моменту складення обвинувального акту повинен визначитися з тим обсягом обвинувачення, який він пред`являє особі. А обвинувачений у свою чергу повинен розуміти суть пред`явленого обвинувачення та мати можливість підготуватися до захисту.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що наявність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання зазначається щодо кожного зі злочинів окремо, і окремо щодо кожного зі співучасників. Зазначення цих даних загальною фразою не відповідає принципу індивідувалізації.

Щодо зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до змісту обвинувального акта внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 завдано майнову шкоду внаслідок вчинення злочину у розмірі 438211,00 гривень. У той же час зазначено, що власником транспортного засобу є ОСОБА_14 . Яка саме шкода та у якому розмірі завдана ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурор пояснити не зміг.

Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність у обвинувальному акті інформації про місце проживання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; невідповідність обставин, які прокурор вважає доведеними формулюванню обвинувачення та кваліфікації дії обвинувачених; не зазначання обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання щодо кожного з обвинувачених та щодо кожного з епізодів; не зазначення розміру та виду шкоди завданої потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд доходить висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

Керуючисть ст.314 КПК України, суд,

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000899 повернути Івано-Франківській обласній прокуратурі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франівської області.

Суддя ОСОБА_1