єдиний унікальний номер справи 546/1224/21
номер провадження 1-кп/546/20/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2022 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000579, відомості про яке 23 вересня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше судимого:

- 10.06.2021 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162 , ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановлення іспитового строку на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2021 року близько 24 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вирішив викрасти вулик горизонтального типу (лежак) на вісімнадцять рамок, в якому знаходилося десять рамок з медом та одна бджолосім`я, який перебував на території господарства, що належить ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи повторно, ОСОБА_4 22.09.2021 близько 24 години, переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з подвір`я ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_1 , викрав вулик горизонтального типу (вулик лежак) на вісімнадцять рамок, у якому було десять рамок довжиною 43 см, шириною 30 см кожна з однією медоносною бджолосім`єю виду «Степова Українська бджола». Після чого переніс викрадене до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 4053 від 15.10.2021 станом на 22.09.2021 ринкова вартість викраденого майна становить: одного вулика горизонтального типу (лежак) на вісімнадцять рамок, бувшого у використанні 350 грн., десяти рамок довжиною 43 см та шириною 30 см, бувших у використанні, 64 грн., однієї медоносної бджолосім`ї виду «Степова Українська бджола» 234,50 грн.
Таким чином ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 648,50 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
14.12.2021 під час досудового розслідування між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000579 від 23.09.2021, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався під час розгляду даного кримінального провадження у суді беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в межах підозри, повідомленої 30.10.2021.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також позиції потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру немає і на суворому покаранні не наполягає. Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Також сторони узгодили, що на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.06.2021 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Окрім того, в угоді зазначено, що підозрюваний розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та захисник.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду власноручно написану заяву, у якій не заперечує проти проведення судового розгляду у його відсутності. Зазначає, що жодних претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, на суворому покаранні не наполягає, підтверджує надання згоди прокурору на укладення угоди з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердили, зазначив, що потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди прокурором, в якій висловлена його добровільна позиції, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просив вирішити питання щодо речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 30.10.2021. Підтверджує всі обставини вчиненої крадіжки в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 14 грудня 2021 року. Зазначив, що наслідки затвердження угоди та її невиконання йому цілком зрозумілі. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України, просив вирішити питання щодо речових доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та розглянувши питання щодо її затвердження, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілим ОСОБА_6 14.12.2021.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів. Органами досудового розслідування його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Сторонами угоди узгоджено, що відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.06.2021, остаточне покарання слід визначити у виді позбавлення воді на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачений цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, даний злочин вчинив протягом іспитового строку, не одружений, на утриманні дітей немає, не працює, не перебуває на обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра, щиро розкаявся у скоєнні злочину, сприяв органу досудового розслідування у його розкритті, відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України, а також правилам призначення покарання за сукупністю вироків згідно з нормами статті 71 та ч. 3 ст. 78 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, визнані постановою слідчого від 23.09.2021, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, передані 30.10.2021 на відповідальне зберігання потерпілому.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України, ст. ст. 100, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 14 грудня 2021 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року, що становить 6 (шість) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обраховувати з дня набрання вироком законної сили, але не раніше фактичного затримання ОСОБА_4 .

Речові докази по справі, а саме:
- п`ять рам з сотами (щільником) та фрагмент деревини сіро-голубого кольору, повернути власнику ОСОБА_6 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1