Справа № 639/8642/21
Провадження № 1-кп/639/591/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000306 від 23.02.2020 року, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Шапківка Куп`янського району Харківської області, українки, громадянки України, незаміжньої, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16 лютого 2020 року приблизно о 18 год. перебувала у вітальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , у свого знайомого, неповнолітнього ОСОБА_4 .

Саме в той час вона помітила на столі у спальній кімнаті мобільний телефон Redmi 7A 2/16 Gb, який належить ОСОБА_5 , матері ОСОБА_4 , і в неї виник умисел спрямований на таємне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, проявляючи корисливий мотив, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого задуму, використовуючи ту обставину, що за нею ніхто із мешканців квартири не спостерігав, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа мобільним телефоном Redmi 7A 2/16 Gb, забравши його зі столу.

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь викрадене майно, відразу ж з місця скоєння правопорушення зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті вчиненої крадіжки ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1601 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/941 СЕ-20 від 22.04.2020 року.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_6 про його розгляд у спрощеному провадженні.
Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_8 також подала заяву про згоду із встановленими обставинами, ознайомлена з ч. 2 ст. 302 КПК України щодо обмеження права апеляційного оскарження та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності немає, незаміжня, не працює, не є особою з інвалідністю, має постійне місце проживання та реєстрації, має негативну характеристику за місцем навчання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один епізод, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення у віці 17 років.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.
Санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
З урахуванням ст. 98 КК України неповнолітньому за ч.1 ст. 185 КК України можливо призначити покарання лише у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт або арешту.
Суд враховує, що матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченою покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.
Відповідно до ст. 101 КК України арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченої в цілому на теперішній час, можливе без реального відбування покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді арешту, а тому її можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб.
Відповідно до ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді арешту з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт з майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.05.2020 р., яке було вилучено 08.05.2020 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон Redmi 7, який переданий потерпілій ОСОБА_8 під збережувальну розписку залишити останній як законному власнику (к/п а.с. 115).
Процесуальні витрати в сумі 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (к/п а.с. 56).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1