Дата документу 04.10.2021 Справа № 311/1740/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/1740/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1429/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 4 жовтня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

08 березня 2020 року, в період часу з 18 години 30 хвилин по 23 годину, знаходячись в жилій кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до свого брата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом, з метою заподіяння смерті останньому, тримаючи у руках дерев`яний стілець, умисно наніс ним множинну кількість ударів в область голови ОСОБА_8 , після чого, тримаючи у руках дерев`яний табурет, умисно наніс ним ще множинну кількість ударів в область голови ОСОБА_8 , загалом не менше 10 ударів. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , взяв зі столу телевізор, руками тричі обмотав шнур вказаного телевізора навколо шиї ОСОБА_8 та став його душити до моменту, коли останній перестав подавати ознаки життя, після чого, ОСОБА_8 залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: сполученої тупої травми обличчя та шиї у вигляді синців, саден, ран обличчя, інфільтруючих крововиливів в м`яких тканинах волосистої частини голови та обличчя, множинних уламкових переламів верхньої щелепи, обох виличних кісток, синця на шиї, крововиливів в м`яких тканинах шиї з обох боків, переламів під`язикової кістки справа та щитоподібного хряща зліва, крововиливів на слизовій оболонці гортаноглотки, яка ускладнилися розвитком механічної асфіксії, та яка кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в даному випадку, що спричинила смерть ОСОБА_8 на місці події, тим самим ОСОБА_8 умисно вбив ОСОБА_8 .

Вироком колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2021 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено відраховувати з часу його фактичного затримання, - з 9 березня 2020 року, згідно протоколу затримання від 09.03.2020 року та ухвали слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 11.03.2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою ухвалено залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у даному кримінальному провадженні судових експертиз на загальну суму 26 758 (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім) гривень 66 копійок.

Скасовано арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, просить змінити вирок суду та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його брат, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав його ображати та погрожувати вбити, після чого накинувся з кулаками та у нього у руці був незрозумілий предмет. Він почав захищатись табуреткою, на якій сидів, та знаходячись в стані сильного душевного хвилювання, викликаного незаконними та аморальними вчинками потерпілого, з метою самозахисту, почав бити його табуреткою. Просить звернути увагу на пом`якшуючі обставини, передбачені п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 66 КК України, те, що він раніше не судимий, максимально допомагав слідству та не вводив його в оману, з самого початку визнав свою вину Також зазначає про незадовільний стан його здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)». Заяв чи клопотань від обвинуваченого про особисту участь в судовому засіданні на адресу апеляційного суду не надходило. Враховуючи дані обставини та з урахуванням відсутності питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, апеляційний суд, з урахуванням відсутності заперечень захисника, а також відповідно до положень ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

У судове засідання апеляційної інстанції потерпілий, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілого ОСОБА_9 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам та доводам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікація дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції відповідають кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Твердження обвинуваченого, що він почав бити брата табуреткою з метою самозахисту, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки встановлені обставини засвідчують відсутність об`єктивних даних, що дії потерпілого під час означених вище подій носили загрозу життю чи здоров`ю обвинуваченого.

Відсутність відомостей про небезпечність дій потерпілого по відношенню до обвинуваченого усуває перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_8 провину в інкримінованому злочині визнавав, не заперечував щодо викладених в обвинувальному акті фактичних обставин і одночасно відмовився від дачі показань.

Місцевий суд, аргументуючи висновок про доведеність провини обвинуваченого, проаналізував пояснення, надані ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту у присутності захисника у співставлення із іншими наданими доказами.

Так, під час слідчого експерименту обвинувачений розповідав про обставини та механізм під час розпиття спиртних напоїв нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема і з застосуванням стільця.

Зазначені пояснення обвинуваченого узгоджуються із відомостями огляду місця події і трупу потерпілого з ознаками тілесних ушкоджень і розташуванням на шиї шнура, зафіксована наявність стільця (табурету) зі слідами нашарувань речовини бурого кольору, тощо.

Висновками СМЕ від 21.04.2020 року за № 99 причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 встановлена сполучена тупа травма обличчя та шиї, множинних уламків переламів верхньої щелепи, обох виличних кісток, синець на шиї, крововиливів в м`яких тканинах шиї з обох боків, переламів під`язикової кістки справа та щитоподібного хряща зліва, крововиливи на слизовій оболонці гортаноглотки, яка ускладнилася розвитком механічної асфіксії.

При цьому за висновками згаданої експертизи вірогідніше за все ушкодження на голові та обличчя утворилися раніше за ушкодження в області шиї, що також відповідає поясненням обвинуваченого.

Певні висловлювання та образи на адресу один одного з боку обвинуваченого та потерпілого, що слідує з пояснень обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту не вказують на активну, агресивну поведінку потерпілого відносно обвинуваченого.

До того ж за повідомленням обвинуваченого ОСОБА_8 він знає про здійснення потерпілим вигадок і саме він (обвинувачений) схопив стілець на почав ним наносити удари потерпілому.

Зміст пояснень обвинуваченого вказує на достатньо тривалий характер нанесення стільцем тілесних ушкоджень потерпілому, навіть після падіння останнього.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на місці події, у будь-який момент конфлікту з братом мав змогу залишити місце конфліктної ситуації з метою уникнення настання негативних наслідків, однак цього не зробив, а навпаки вчиняв активні дії, спрямовані на умисне заподіяння смерті потерпілому, спочатку за допомогою стільця, а в подальшому застосовуючи дріт від телевізору.

З урахуванням вказаних обставин колегія суддів вважає безпідставними твердження обвинуваченого про наявність в його діях ознак необхідної оборони, а так само і наявність пом`якшуючих покарання обставин, передбачених п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 66 КК України.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо пом`якшення призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, спосіб вчинення злочину (обвинувачений наніс множинну кількість ударів в область голови рідному брату дерев`яним стільцем та табуретом, після чого обмотав шнур від телевізора навколо шиї потерпілого та став душити до моменту, коли останній перестав подавати ознаки життя), його мотиви, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, не працевлаштований та суспільно-корисною працею не займається, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав повне визнання вини, відсутність заперечень проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, щире каяття, а вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, судом, відповідно до положень ст. 67 КК України, визнано обставиною, що обтяжує покарання.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджені усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 в умовах ізоляції від суспільства та призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», в якій зверталась увага суддів на те, що належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини зокрема на ґрунті пияцтва, алкоголізму, та з урахуванням наявності обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, даних про особу обвинуваченого, який суспільно-корисною працею не займається, не вбачає підстав для зменшення призначеного ОСОБА_8 покарання, про що прохає останній в своїй апеляційній скарзі.

Стосовно інших обставин, на які посилається апелянт, як на підстави для призначення більш м`якого покарання, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення покарання в межах, визначених санкцією інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на незадовільний стан його здоров`я не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді, оскільки згідно матеріалів даного провадження та змісту оскаржуваного вироку такі дані відсутні.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання, призначене ОСОБА_8 , є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначено покарання з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Василівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4