Справа № 487/3034/17
Провадження № 1-кп/487/51/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001985, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Миколаєві, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:
- 16.12.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;
-21.03.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України до арешту на строк 6 місяців
обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
сторони та інші учасники кримінального провадження:
прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник адвокат ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:
22.05.2017 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знаходився на території біля Свято-Семенівського собору, що розташований по вулиці Генерала Карпенка, 79 в місті Миколаєві, де у нього виник корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку робітників церкви та сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу викрав з полиці церковної лавки мобільний телефон «LG-G3S», який належить ОСОБА_6 , вартістю 3599 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 100 гривень, з сім картою «Київстар» вартістю 50 гривень та флеш картою об`ємом 32 ГБ вартістю 50 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3799 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду пояснив, що 22.05.2017 року приблизно о 15:00 год. він проходив поблизу церковної лавки, що знаходиться неподалік Свято-Семенівського собору, що розташований по вулиці Генерала Карпенка, 79 в місті Миколаєві, та побачив що віконце в ній напіввідкрите. Підійшовши ближче, він переконався що його ніхто не бачить, штовхнув віконце та забрав з полиці мобільний телефон «LG-G3S» після чого пішов по своїх справах. У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті, є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого йому злочину.

Крім того показання обвинуваченого повністю узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.05.2017 року, яким слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 зафіксував заяву ОСОБА_6 про те що 22.05.2017 року 15:00 год. невстановлена особа, відкривши вікно церковної лавки, що знаходиться по АДРЕСА_2 , таємно викрала її телефон білого кольору в чохлі чорного кольору з сім картою «Київстар» та флеш картою об`ємом 32 ГБ.
Зазначена заява стала підставою для внесення в ЄРДР відомостей з правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України, про що свідчить витяг з ЄРДР про реєстрацію 22.05.2017 року о 22:12:27 год. кримінального провадження №0001985.

Протоколом огляду місця події від 22.05.2017 року з таблицею зображень, складеним в ході огляду ділянки місцевості по АДРЕСА_2 , в якому відображено, розташування церковної лавки ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2017 року, яким зафіксовано впізнання потерпілою ОСОБА_6 , за загальними рисами обличчя, обвинуваченого ОСОБА_3 , як чоловіка, який був біля церковної лавки перед тим, як зник її телефон.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2017 року, яким зафіксовано впізнання свідком ОСОБА_8 , за загальними рисами обличчя, обвинуваченого ОСОБА_3 , як чоловіка, який був 22.05.2017 року о 15:00 год. на території храму, розташованого по АДРЕСА_2 .

Отже, вище викладене, а також обставини, встановлені судом під час розгляду даного кримінального провадження, переконали суд у правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України.

За положеннями ст.9 Конституції України, ч.2 ст.8 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.
Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладену у справі «Еззе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так, ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.12 КК України, вчинено нетяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері на не перебуває. В Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 обстежувався стаціонарно у 2002 році, діагноз «явна акцентуація характеру збудженого типу».

Відповідно до положень ст.65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з урахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлялися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1