Справа № 619/1139/19
Провадження № 1-кп/638/1549/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000051 від 15.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Токарівка Дергачівського району Харківської області, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000051 від 15.01.2019р.

Ухвалою суду від 10.11.2021 по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з письмовим клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики встановлені у кримінальному провадженні, метою і підставами продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомив.

Захисник обвинуваченого заперечував проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що обвинувачений перебуває під вартою тривалий час, вже скасовано два вироки суду, зважаючи на це, захисник звернувся до суду з усним клопотання про застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Обвинувачений підтримав усне клопотання свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, клопотання захисника, думку обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступних висновків.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000051 від 15.01.2019, слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області 17.01.2019 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , дія запобіжного заходу неодноразово продовжувалася ухвалами слідчого судді та суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Суд вважає, прокурором доведено наявність ризиків передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_5 , у випадку визнання винним у вчиненні злочину, передбаченому п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 року або довічне позбавлення волі, зважаючи на те, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, зокрема немає офіційного місця роботи, він не має на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, що могло би бути стримуючим фактором при переховуванні від суду та правоохоронних органів, суд вважає доведеним ризик переховування від суду.
Посилання захисника на те, що у обвинуваченого є друзі, судом сприймається критично.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в п. 81-83 рішення по справі «Ілійков проти Болгарії», № 33977/96 від 25.07.2001 року зазначає, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлене із самого початку.
Окрім того, суд вважає, що повністю доведеним є ризик передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. За таких обставин не можна виключити ризик, що обвинувачений може впливати на вказаних осіб та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Окрім того вказані особи, ще не допитані під час судового розгляду.
Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, оцінюючи суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з того, що доведено належними та допустимими доказами існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та на час судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, зважаючи на ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст.194 КПК України, та запобігти настанню ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд, зазначає, що незважаючи на те, що ч. 3 ст. 315 КПК України не передбачено продовження строку запобіжного заходу, а прокурором було заявлено клопотання саме про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд задовольняє зазначене клопотання, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.03.2020 у справі №459/3502/19, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням.
Керуючись ст.ст.27, 176, 177, 181, 314-316 КПК України, суд, -
п ос т а н о в и л а:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати на час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 60 днів, тобто до 19 січня 2022 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу суду протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський райсуд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1