Справа № 953/767/21
н/п 1-кс/953/8711/21
УХВАЛА
"07" жовтня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2021 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка представляє інтереси володільця арештованого майна ОСОБА_4 , в якому вона просить скасувати арешт майна, яке було вилучене 15.01.2021 в ході огляду гаражу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме коробки із пляшками за алкоголем із акцизними марками та без акцизних марок (згідно переліку), а також з автомобіля Kia Joice, д.н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , ключей від нього, та свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на необґрунтованість накладеного арешту, оскільки до теперішнього часу у вказаному кримінальному провадженні ніякій особі про підозру не повідомлено, жодна особа (у тому числі і ОСОБА_4 ) в якості свідка, потерпілого чи в іншому процесуальному статусі, - не допитана. Експертизи, інші слідчі дії, - не проводилися. Разом з цим, досудове розслідування триває 8 місяців. ОСОБА_4 як власник майна, на яке накладено арешт, позбавлений можливості вільно ним розпоряджатися, чим порушується його право власності. Виходячи з цього, на теперішній час стороною обвинувачення не надано жодного доказу незаконного використання ОСОБА_4 чи будь-якою особою знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, або інше умисне порушення права на ці об`єкти. Також органом досудового розслідування не надано доказів, які б свідчили про підшуковування, використовування чи використання вилученого автомобіля Kia Joice, д.н. НОМЕР_2 , як засобу чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення. А тому, вилучені у ОСОБА_4 алкогольні напої і транспортний засіб не можуть відповідати критеріям ст. 98 КПК України, тобто бути речовими доказами.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, але подала слідчому судді заяву, в якій просить клопотання про скасування арешту майна розглянути у її відсутність та задовольнити.
Прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився, подавши слідчому судді заяву, в якій категорично заперечує проти задоволення клопотання, оскільки досудове розслідування триває, арештоване майно є речовим доказом та наразі відносно нього призначене експертне дослідження, а транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення.
В ході огляду місця події, перед гаражем було виявлено автомобіль Kia Joice Д.Н. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , ключі від авто, та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу. В автомобілі виявлено: 3 пляшки Jameson без акцизних марок, 3 пляшки Chivas, без акцизних марок, 12 пляшок алкогольних напоїв різноманітних марок із акцизними марками.
Усе вищеперелічене було вилучено у гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_3 .
Згідно пояснень ОСОБА_4 , останній розвозив алкогольні напої за вказівкою чоловіка на ім`я ОСОБА_7 на зазначеному автомобілі, про походження авто нічого пояснити не зміг, нібито алкоголь йому передавав чоловік на ім`я ОСОБА_7 особисто.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 29.01.2021, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного уду від 06.05.2021, задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та на вищезазначене майно був накладено арешт.
Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, адвокатом ОСОБА_3 слідчому судді не надано та в судовому засіданні не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1