Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5164/21
У Х В А Л А
30.11.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Виноградів клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні ЄРДР №0000421 від 20.10.2021 року за ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні ЄРДР №0000421 від 20.10.2021 року за ч.1 ст.382 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0000421 від 20.10.2021 року за ч.І ст.382 КК України.

05.11.2021 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/5164/21) було вирішено - «Клопотання задовольнити. Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який являється речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000421 від 20.10.2021 року з метою збереження речового доказу».

Вказаний автомобіль з моменту вилучення і по даний час зберігається на відкритій місцевості на території відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області і на нього впливають зовнішні фактори що може негативно впливати на технічний стан автомобіля. Також зазначає, що не має наміру якимись чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведенні досудового розслідування оскільки, зацікавлений у встановленні об`єктивної істини у справі та зобов`язується зберегти майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Автомобіль оглянуто, а відтак, необхідність в утриманні автомобіля на штрафмайданчику - відпала.

В судове засідання учасники кримінального провадження та заявник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду клопотання.

Заявник подав письмову заяву, у якій просить розглянути клопотання без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані письмові докази, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вирішив наступне.

Встановлено, що 20.10.2021 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

За даними досудового розслідування 19 жовтня 2021 року до відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що екіпаж №208 зупинили водія на автомобілеві марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який керував транспортним засобом будучи позбавленим права на керування відповідно до постанови суду від 27.01.2021 року яка набрала законної сили.

19 жовтня 2021 року, слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного, управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , в присутності понятих, було проведено огляд місця події, а саме по вул. Головна, в м. Виноградів під час якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Згідно постанови від 20 жовтня 2021 року винесеної старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, визнано речовим доказом та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Встановлено, що за кермом вищевказаного транспортного засобу перебував гр. ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 , який згідно постанови Виноградівського районного суду від 27.07.2021 року у справі № 299/4176/20, позбавлений права керувати транспортними засобами на строк один рік.

За результатами огляду місця події автомобіль оглянуто, вилучено та поміщено на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

05.11.2021 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/5164/21) було вирішено - «Клопотання задовольнити. Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який являється речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000421 від 20.10.2021 року з метою збереження речового доказу».

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту автомобіля ОСОБА_3 зазначає, що автомобіль з моменту вилучення і по даний час зберігається на відкритій місцевості на на території відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області і на нього впливають зовнішні фактори що може негативно впливати на технічний стан автомобіля. Також зазначає, що не має наміру якимись чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведенні досудового розслідування оскільки, зацікавлений у встановленні об`єктивної істини у справі та зобов`язується зберегти майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує на думку суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України. Конституцією України, ст. 1 Протокола N 1 до Европейської Конвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі (Kawka v. Poland, рішення суду від 9 січня 2001 р. п. 49, зазначивши, що: "важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні....")

В даному випадку орган досудового розслідування проводить досудове слідство за фактом невиконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки арешт накладено з метою збереження речового доказу, а зберігання автомобіля на відкритій місцевості може призвести до його пошкодження, відсутні достатні підстави та відпала необхідність, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 своїм майном, тому є підстави для передання його на зберігання йому, як власнику автомобіля, при цьому накладений арешт в частині заборони відчуження та розпорядження автомобілем продовжує свою дію та забезпечить завдання застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе змінити спосіб арешту майна, а саме в частині заборони користування майном скасувати накладений арешт і передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , як володільцю цього майна, заборонивши йому відчужувати та іншим чином розпоряджатися речовим доказом.

Керуючись ст.ст.173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.11.2020 року у справі № 299/5164/21 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000421 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, на автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Передати автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язок зберігати автомобіль марки ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 за місцем свого проживання, у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, не відчужуючи його, не пошкоджуючи, не псуючи, не знищуючи та не перетворюючи.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.2, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1