Справа № 303/8238/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду :
захисниці обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/528/21, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 20 грудня 2021 року включно.
В ухвалі суду вказується на те, що до Мукачівського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження внесене 25.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обставини викладені в письмовому клопотанні про обрання запобіжного заходу. З клопотання убачається, що 25.04.2021 приблизно о 02 год. 00 хв, ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму бокових дверей, увійшов до приміщення літньої кухні, а надалі до комори, де, взявши кухонний ніж, пройшов до спальної кімнати в якій на ліжку знаходилася потерпіла ОСОБА_7 . Після того, як остання почала кричати та вимагати пояснень щодо причин перебування ОСОБА_5 в її будинку, вчинив на неї напад, під час якого, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке виразилося в погрозі спричинити поранення взятим у коморі ножем, відкрито, у присутності та всупереч волі потерпілої ОСОБА_7 заволодів її майном (мобільним телефоном, 2 кг ребер свинини, пляшкою олії, 10 курячими яйцями, пачкою майонезу, 7 банками огірків домашнього консервування, 2 банками помідорів домашнього консервування, 2 банками домашніх консервованих салатів капусти та моркви, банкою розчинної кави, 5 кг картоплі), при цьому, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1615,65 грн. У клопотанні прокурор також зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що посягає на чужу власність. Прокурор у клопотанні також вказує на те, що тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався за скоєння злочинів, у тому числі за розбій, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень в інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді, свідчать про те, що з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки, на переконання прокурора, інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатньо ефективними. В ухвалі суду вказується на те, що при застосуванні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд бере до уваги наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які прокурор вказав у клопотанні, а саме : переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу, яка є особою похилого віку; вчинення інших кримінальних правопорушень, і зокрема відносно потерпілої ОСОБА_7 . На переконання суду, стороною захисту не наведено та судом не встановлено підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, обставини, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою судом також не встановлені. З урахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного, даних про особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення насильницьких злочинів, суд дійшов висновку, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні. При цьому, беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд також дійшов висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зазначивши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
В апеляційній скарзі захисниця обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатка ОСОБА_6 , вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що прокурор, вчергове порушуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, навів аналогічні підстави, які, на його переконання, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, зокрема існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може: переховуватись від суду; впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до дачі показів на його користь; вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, на думку апелянтки, прокурором не наведено жодних доказів, які можуть підтвердити існування вищевказаних ризиків. Звертає увагу і на те, що суд, при обранні запобіжного заходу, не врахував, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є багатодітним батьком, його дружина безробітна, у 2020 році будинок, де мешкає родина, унаслідок пожежі знищено, станом на тепер його сім`я знаходиться у складному становищі. Адвокатка ОСОБА_6 вважає, що зважаючи на те, що ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині не визнає, у судовому засіданні слід допитати свідків, а також беручи до уваги наявність у обвинуваченого алібі та відсутність прямих доказів його вини, існують всі підстави для висновків, що подальше перебування ОСОБА_5 під вартою є необґрунтованим процесуальним примусом. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвокатки ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Разом із тим, береться до уваги і те, що сторона захисту не заявляла клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі обвинуваченого ОСОБА_5 й апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки обвинуваченого та прокурора в судове засідання, і при цьому, адвокатка ОСОБА_6 , яка подала апеляційну скаргу, не заперечувала про розгляд апеляційної скарги без участі обвинуваченого та прокурора.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необгрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Висновок суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не відпали, не зменшились і продовжують існувати.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна), а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом великого обсягу необхідних процесуальних дій, у тому числі й допиту учасників кримінального провадження.
Тому, колегія суддів, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується і за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, а також наведених вище обставин, доходить висновку про те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, яка є особою похилого віку, вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема й щодо потерпілої ОСОБА_7 , що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції і в цій частині.
Про наявність вищенаведених ризиків свідчать і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких злочинів, у тому числі й розбій, офіційно ніде не працює.
Колегія суддів також вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим, вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що прокурором належним чином не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є багатодітним батьком, його дружина безробітна, у 2020 році будинок, в якому мешкала родина, унаслідок пожежі знищено, станом на тепер сім`я знаходиться у складному становищі, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі жодним чином не впливають на висновок суду першої інстанції про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не дають підстав для застосування щодо нього іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Із цих підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу - раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за розбій, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень в інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді, дають обґрунтовані підстави вважати про наявність вищезгаданих ризиків, запобіганню яких, на переконання апеляційного суду, буде необхідним і достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу або вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено інкримінований йому злочин, його тяжкість та інші наведені вище обставини, а також дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Тому, апеляційний суд відхиляє як безпідставні й доводи апеляційної скарги про те, що наявність у обвинуваченого алібі та відсутність прямих доказів його вини свідчать про те, що подальше перебування ОСОБА_5 під вартою є необґрунтованим процесуальним примусом.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що на цій стадії судового розгляду (вирішення питання щодо запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_5 на час судового провадження), як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах контрольного провадження наявні докази, які на даному етапі кримінального провадження свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінально-караних діянь.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд також бере до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілої.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року, якою щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 20 грудня 2021 року включно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :