УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2021 Справа №607/15360/21 Провадження №1-кс/607/5106/2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019,
ВСТАНОВИВ:
31.08.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019, яка полягає у неповідомленні про підозру у кримінальному провадженні. В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 посилається на те, що впродовж тривалого строку досудового розслідування, що станом на дату звернення зі скаргою становить вже три роки, жодній особі у кримінальному провадженні №0000206 не було повідомлено про підозру, тоді як, на її думку, наявні підстави для вручення повідомлення про підозру за ч.2 ст.364 КК України старості с.Стіжок Шумського району ОСОБА_3 та колишньому голові Шумської міської ради ОСОБА_4 . Вказані обставини, на думку особи, яка звернулася зі скаргою, свідчать про ігнорування слідчим вимог кримінального процесуального законодавства щодо належного виконання органами досудового розслідування завдань кримінального провадження. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_2 просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області щодо неповідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , з таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну «процесуальна дія», але у п.10 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Крім того, главою 5 Кодексу встановлено вимоги щодо фіксування кримінального провадження, у тому числі, і процесуальних дій.
Отже, процесуальні дії це усі передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення якого здебільшого покладено на слідчого.
Згідно зі ст.40 КПК України слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З матеріалів скарги встановлено, що 03.05.2019 було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000206.
Як вбачається зі змісту скарги, не погоджуючись з бездіяльністю слідчого, яка, на думку ОСОБА_2 , полягає у невиконанні слідчим вимог КПК України щодо вручення повідомлень про підозру старості с.Стіжок Шумського району ОСОБА_3 та колишньому голові Шумської міської ради ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000206, ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України.
Однак слід зауважити, що ОСОБА_2 дійшла хибної думки, визначивши, що в даному випадку є підстави для звернення з такою скаргою на бездіяльність слідчого в порядку п.1 ч. 1 ст.303 КПК України.
Як зазначалося вище, до слідчого судді на стадії досудового розслідування можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що прямо передбачені ч.1 ст.303 КПК України, а також рішення, які хоч прямо і не передбачені КПК, але фактично прийняті слідчим або прокурором. При цьому, всі інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом оскарження в суді під час підготовчого провадження.
Тобто, рішення, дії чи бездіяльність, можливість оскарження яких прямо не передбачена одним з пунктів ч.1 ст.303 КПК, на стадії досудового розслідування не можуть бути предметом судового контролю з боку слідчого судді. Наведене відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».
Отже, слідчий суддя зазначає, що встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 - 316 КПК.
Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Зазначена норма закону дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків дізнавача, слідчого чи прокурора, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невчинення дій слідчим, прокурором у встановлений законом строк, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
При цьому, слід зважати на положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Аналіз змісту статті 303 КПК України дозволяє прийти до висновку про те, що слідчий суддя не вправі зобов`язувати уповноважених осіб органів досудового розслідування вживати заходів щодо повідомлення про підозру конкретних осіб, зазначених скаржником. Слідчий суддя здійснює контролюючу функцію під час досудового слідства, але позбавлений можливості безпосереднього втручання, за виключенням визначених процесуальним законом виключних випадків, в процесуальну діяльність органу досудового розслідування щодо способів та методів проведення досудового розслідування, як і позбавлений можливості чинити тиск на орган досудового розслідування та розглядати скарги із вимогами про зобов`язання органу досудового розслідування вручити повідомлення про підозру як таке, оскільки випадки повідомлення про підозру встановлені частиною першою статті 276 КПК України.
Згідно із пунктом 18 частини першої КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги наведені норми КПК України, слідчий, прокурор самостійно визначають у конкретному провадженні чи наявні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В цьому контексті слідчий суддя також зазначає, що в залежності від визнання достатності доказів, слідчим, прокурором повідомляється особу про підозру, при чому таке повідомлення може бути здійснене на будь-якій стадії досудового розслідування (кримінальний процесуальний закон не встановлює чітких строків, лише умову наявності достатніх доказів для підозри).
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 не містить відомостей про бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, оскільки бездіяльність, яка полягає у неповідомленні про підозру у кримінальному провадженні, не віднесена процесуальним законом до рішень, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, відтак скарга не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України.
Згідно ч.4 ст.304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 відсутні.
Керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0000206 від 03.05.2019 щодо неповідомлення про підозру у кримінальному провадженні, - відмовити.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1