Справа № 640/8811/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
10.11.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України.

В заяві про відвід адвокат вказує, що в нього є сумніви в неупередженості судді ОСОБА_9 , оскільки вона зацікавлена в розгляді провадження і порушує вимоги КПК України ( не надає письмові ухвали по розгляду клопотань, не задовольняє клопотання, що подаються в судовому засіданні).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 року дана заява надійшла для розгляду судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_9 надала заяву, в якій просить заяву про відвід розглядати у її відсутність, заяву вважає безпідставною.

Прокурор проти задоволення відводу заперечує, вважаючи його необґрунтованим.

Заявник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід, просив її задовольнити.

Представник потерпілого, обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення даної заяви.

Адвокат ОСОБА_6 просила вирішити дане питання на розсуд суду.

Дослідивши доводи заяви про відвід від 10.11.2021 року, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу.

Так в ч. 1 ст. 75 КПК Україні вказано, що «слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Під час розгляду заяви судом встановлено, що на розгляді судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання про відвід заявник вказує, що суддя не може приймати участь у даному провадженні, оскільки не задовольнив клопотання захисту, не надає письмові ухвали щодо розгляду клопотань).

Дослідивши доводи заявника, суд зазначає, що заявлений відвід судді ОСОБА_9 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені вищезазначеними нормами КПК України, які викладені у ст.ст. 75-76 КПК України.

Заявником не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказують на належні підстави для відводу та необ`єктивність або упередженість судді при розгляді даної кримінальної справи. Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу судді в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб*єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об*єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В даному провадженні, станом на теперішній час суд зазначає, що переконливих даних та підстав, передбачених КПК України для відводу судді ОСОБА_9 по розгляду кримінальної справи заявником під час розгляду заяви про відвід не надано. Доводи заявника є безпідставними та необґрунтованими, нічим не підтверджені, а лише посилання на відмову у задоволенні клопотань захисту не є підставою для відводу судді, а може бути лише предметом апеляційного розгляду.

Стосовно об*єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об*єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Як визначено в ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.
За відсутності обставин, визначених в ст.ст. 75-76 КПК України підстав для відводу судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 не вбачається, а тому заява адвоката ОСОБА_8 від 10.11.2021 року про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись нормами Конституції України, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ -