Справа № 405/6950/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000009 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна,-

встановив :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час обшуку житлового домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , а саме на пігулки рожевого кольору в кількості 5 (п`ять) штук.
В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали з УСР в Кіровоградській області ДСР НПУ про те, що група осіб за попередньою змовою зберігають з метою збуту та збувають наркотичні засоби, психотропні речовини на території м. Кропивницький та Кіровоградської області.
В рамках проведення досудового розслідування на адресу оперативного підрозділу, що здійснює оперативне супроводження даного провадження, було направлене доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів направлених на встановлення осіб, які займаються злочинною діяльністю, а також свідків даного злочину.
Відповідно до матеріалів виконаного доручення, зібраними працівниками УСР в Кіровоградській області ДСР НПУ, встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Новомиргород Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказівкою ОСОБА_5 здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин, зв`язуючись з «клієнтами» по стільниковому телефону з абонентським номером НОМЕР_1 та обговорює спосіб доставки та розрахунку за наркотичні речовини.
Так 29.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 , працівниками поліції було проведено обшук домоволодіння, усіх його наявних споруд та господарсько-побутових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: пігулки рожевого кольору в кількості 5 (п`ять) штук.
В подальшому вищевказані речі, було оглянуто та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.
Власник майна на розгляд клопотання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання надані стороною кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 29.09.2021 року - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що пігулки рожевого кольору в кількості 5 (п`ять) штук об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України)та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000009 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку житлового домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , а саме на пігулки рожевого кольору в кількості 5 (п`ять) штук.
Заборонити розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6