Справа № 736/821/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/676/21
Категорія - ч. 1 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Камка, Корюківського району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, невійськовозобов`язаного, пенсіонера, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 травня 2021 року у період часу з часу 04 год. 00 хв. по 04 год. 50 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на гідротехнічній споруді водопостачального ставу № 3, неподалік смт. Холми, Корюківського району Чернігівської області, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, за допомогою заборонених засобів лову, а саме 3-х зябер них та 5 порожевих сіток здійснили вилов риби у кількості 58 пліток, вартість яких складає 4930,00 грн, 10 краснопірок, вартість яких складає 680 грн., 3 линів, вартість яких складає 357,00 грн, 2 окунів, вартість яких складає 34,00 грн та 1 карася сріблястого, вартість якого складає 17,00 грн, чим грубо порушили вимоги п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Державним комітетом рибного господарства України №19 від 15.05.1999, а саме, займалися таким чином незаконним добувним промислом та спричинили істотну шкоду водним біоресурсам на загальну суму 6818,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу у сумі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що призначаючи покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком, судом не враховано положення ч. 3 ст. 61 КК України, яка забороняє призначати покарання у виді обмеження волі особам пенсійного віку, а ОСОБА_7 виповнився 61 рік, тобто він досяг пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» від 09.07.2003.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення, у який вказує, що покарання, яке просить призначити прокурор, занадто суворе, оскільки він являється пенсіонером, отримує невелику пенсію, яка і є його єдиним доходом, тому штраф у 17000 стане тягарем для нього. Тому просить при визначенні міри покарання врахувати положення ст. 69 КК України та наявність двох обставин, які пом`якшують його покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданих збитків та зменшити суму штрафу до посильної для нього 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з указаних у ній обставин, думку обвинуваченого, який просив призначити йому покарання у із застосуванням ст. 69 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК визнав повністю, щиро розкаявся.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 3 ст. 61 КК України, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 1 п. 3 ст. 407, 409, 413, 420 КПК України.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 зі змінами та доповненнями, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Відповідно до анкетних даних, встановлених судом, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто досяг пенсійного віку.

Частиною 3 ст. 61 КК України визначено, що обмеження волі не може бути застосовано, зокрема, до осіб, що досягли пенсійного віку.

Отже, обвинувачений ОСОБА_7 належить до переліку осіб, яким не може бути призначено такий вид покарання як обмеження волі.

У зв`язку з викладеним, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо скасування вироку суду першої інстанції та призначення покарання у виді штрафу.

Однак, при визначенні ОСОБА_7 виду та міри покарання колегія суддів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, досяг пенсійного віку, позитивно характеризується.

При цьому, в якості пом`якшуючих покарання обставин колегія суддів враховує щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку, а тому вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень і таке покарання стане необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України із застосуванням ст..69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4