КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2252/2021 (752/1193/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
представника власника майна ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представників власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 та накладено арешт на майно, яке вилучено 18.02.2021 під час проведення обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності якого зареєстровано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: системний блок чорного кольору «impreshen Compets» S139305; системний блок чорного кольору «Vinga» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Frime» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Vinga» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gammax» S: 718195; системний блок чорного кольору «Gammax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Frime» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Frime» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Vinga» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax»без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Frime» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору з надписом білого кольору 09336А-10; системний блок чорного кольору «Frime» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Vinga» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Gemmax» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «LogicPower» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «LogicPower» без зазначеного серійного номеру; системний блок чорного кольору «Geammax» без зазначеного серійного номеру; мобільний телефон марки «Meizu» ІМЕI1: НОМЕР_1 , МЕІ2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «Asus» S: N53JF, W539F-S255V; флеш носій «Kingston»; флеш носій «Арасег»; флеш носій «SP16GB»; флеш носій «DT5016GB»; жорсткий диск «Hinvision»; ноутбук марки «Asus» S: xk28; блокнот сірого кольору з написом: «iRens»; блокноти з чорновими записами у кількості 5 шт.; журнал реєстрації інструкції з охорони праці; трудова книжка ОСОБА_15 ; книга обліку руху трудових книжок; відомість нарахування заробітної плати; накази по ФОП « ОСОБА_15 »; документи в папці (книга обліку доходів); документи «ФОП ОСОБА_15 »; звіти; журнал реєстрації наказів; аркуш паперу Ф4 з надрукованим текстом; розрахунки; грошові кошти: в сумі 293 199 (двісті дев`яносто три тисячі сто дев`яносто дев`ять) гривень купюрами номіналом 1000 гривень (9 купюр), 500 гривень (306 купюр), 200 гривень (170 купюр), 100 гривень (897 купюр); 50 гривень (100 купюр); 20 гривень (65 купюр); 10 гривень (103 купюри); 5 гривень (13 купюр); 2 гривні (26 купюр); 1 гривня (52 купюри); в сумі 51 815 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) Євро купюрами номіналом 500 Євро (12 купюр), 200 Євро (5 купюр), 100 Євро (49 купюр), 50 Євро (791 купюра), 20 Євро (15 купюр), 10 Євро (6 купюр), 5, Євро (1 купюра); в сумі 50 225 (п`ятдесят тисяч двісті двадцять п`ять) доларів США купюрами номіналом 100 доларів США (461 купюра), 50 доларів США (81 купюра), 20 доларів США (3 купюри), 10 доларів США (1 купюра), 5 доларів США (1 купюра); в сумі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) доларів США купюрами номіналом 100 доларів США (16 купюр), 50 доларів США (3 купюри), 20 доларів США (3 купюри), 5 доларів США (1 купюра), 1 долар США (1 купюра); в сумі 5 339 (п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) доларів США номіналом 100 доларів США (52 купюри), 50 доларів США (2 купюри), 20 доларів США (1 купюра), 10 Доларів США (1 купюра), 5 доларів США (1 купюра), 1 долар США (4 купюри) та в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень купюрами номіналом 1000 гривень (1 купюра), 500 гривень (14 купюр).
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представники власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасового вилученого майна від 20.02.2021, що було подане прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 у справі №752/1193/21, провадження №1-кс/752/1942/21, та зобов`язати слідчого, прокурора, які здійснюють досудове розслідування повернути майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власникам.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянти зазначають про недоведеність існування у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки ані витяг з ЄРДР, ані клопотання прокурора про арешт майна, ані ухвала слідчого судді не містять даних про подію кримінального правопорушення. Вказує, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не вручено повідомлення про підозру. Апелянти стверджують про недоведеність необхідності арешту майна через його невідповідність вимогам ст. 98 КПК України.

Також апелянти звертають увагу суду на те, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року дозвіл на виявлення та вилучення грошових коштів не надавався. Стверджують про недоведеність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. Додають про нерозумність та непропорційність обмеження права власності.

Далі в апеляційній скарзі апелянт вказує на порушення слідчим суддею правил підсудності, оскільки ГУНП у м. Києві зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, яка відноситься до Шевченківського району міста Києва. Вказує про порушення слідчим суддею вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.

Апеляційні скарги адвокатів за змістом та апеляційними вимогами є ідентичними.

Судове засідання по розгляду згаданих апеляційних скарг призначено слуханням в апеляційній інстанції на 25.08.2021, про що повідомлено належним чином учасників провадження, проте в судове засідання власники майна та прокурор не прибули, про причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційних скарг у відсутність зазначених осіб, проти чого не заперечував представник ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», адвокат ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представників власників майна задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000923, відомості про яке 07.10.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

23.02.2021 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 18.02.2021 під час проведення обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності якого зареєстровано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційних скарг такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання апелянтів на недоведеність існування у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки ані витяг з ЄРДР, ані клопотання прокурора про арешт майна, ані ухвала слідчого судді не містять даних про подію кримінального правопорушення, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема протокол обшуку від 18.02.2021, протоколи огляду від 19.02.2021, протоколи допиту свідків ОСОБА_16 від 20.02.2021, ОСОБА_17 від 19.02.2021, акт оглядів веб-ресурсів у мережі Інтернет від 26.10.2020.

Посилання апелянтів на те, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не вручено повідомлення про підозру, як на підставу для скасування арешту, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, у клопотанні не зазначено.

Твердження адвокатів про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2021 (а.с. 43-46 т. 1).

Посилання апелянтів на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки такі твердження спростовуються змістом клопотання сторони обвинувачення про арешт майна та змістом оскаржуваного судового рішення, відповідно до яких метою накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, є забезпечення збереження речових доказів.
Доводи апеляційних скарг стосовно того, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року дозвіл на виявлення та вилучення грошових коштів не надавався, не є визначеною Законом підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з урахуванням вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, що, в свою чергу, не перешкоджає тимчасовому вилученню майна та накладенню на нього арешту.
Твердження апелянтів про недоведеність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом ухвали слідчого судді, з якої вбачається, що ініціатором клопотання було доведено ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Посилання авторів апеляційних скарги на нерозумність та непропорційність обмеження права власності, слід визнати необгрунтованими, оскільки матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з огляду на обставини справи.

Посилання апелянтів на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власників майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Доводи апелянтів щодо порушення територіальної підслідності даного кримінального провадження не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови заступника начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві-начальника слідчого управління ОСОБА_18 від 18.01.2021 про внесення змін до групи слідчих, місцем розташування органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000923 визначено приміщення слідчого управління за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі міста Києва (а.с. 7-9 т. 1).

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 та накладено арешт на майно, вилучене 18.02.2021 під час проведення обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності якого зареєстровано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги представників власників майна ОСОБА_7 , ТОВ «КЕПІТАЛ СОЛЮШНС», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4