КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3569/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.ч.1,3 ст.191 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0003861 від 10.09.2019 відносно обвинуваченого за ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та йому призначено покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді 2 років позбавлення волі, а за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 31.08.2019, будучи офіційно працевлаштованим в магазин «Кроп» за адресою: місто Київ, площа Спортивна, 1-а, ТЦ «Гулівер», де здійснює свою діяльність ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» (код ЄДРПОУ №32435513), являючись матеріально-відповідальною особою на підставі наказу №966/п від 24.04.2019, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, яке було ввірене йому та перебувало в його віданні, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розрахував одного покупця, який придбав товар загальною вартістю 659 грн. 33 коп., і отримавши від покупця грошові кошти, не провів вказану операцію через касу, а зробив відміну операції, а грошові кошти поклав під клавіатуру біля касового аппарату, а потім до кишені свого одягу, з якими після закінчення робочої зміни покинув територію магазину, привласнивши таким чином грошові кошти в сумі 659 грн. 33 коп., в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» на вказану суму.

Крім того, 01.09.2019 ОСОБА_6 , близько 17 год. 15 хв. у тому ж місці, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне, повторне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розрахував двох різних покупців на суму 1705 грн. 00 коп, після чого зробив відміну операції, а грошові кошти поклав під клавіатуру біля касового аппарату, а потім - до кишені свого одягу, з якими після закінчення робочої зміни покинув територію магазину, привласнивши таким чином грошові кошти в сумі 1705 грн. 00 коп., в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 08.09.2019 о 18 год. 20 хв. у тому ж місці реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, повторне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає розрахував одного покупця, який придбав товар на суму 1831 грн. 66 коп. після чого зробив відміну операції, а грошові кошти поклав під клавіатуру біля касового аппарату, а потім - до кишені свого одягу, з якими після закінчення робочої зміни покинув територію магазину, привласнивши таким чином грошові кошти в сумі 1831 грн. 66 коп., в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 191 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.3 ст.191 КК України 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, і на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вважає, що суд 1-ї інстанції не звернув увагу на обов`язковість і безальтернативність додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.191 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,за обставин викладених у вироку, є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у ньому доказами, які досліджувалися судом, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає його відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, та за ч.3 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке перебувало в його віданні, вчинене повторно, є правильною, і це в апеляційній скарзі не оспорюється.

При призначенні виду та розміру основного покарання, суд 1-ї інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та правильно обрав покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на певний строк, і в цій частині вирок суду не оскаржується, у тому числі і щодо застосування судом положень ст.ст. 75,76 КК України.

Разом з тим, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, застосовується покарання, окрім основного у виді позбавлення волі, і додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, на безпідставне незастосування якого вказується в апеляційній скарзі прокурора, як на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосування такого додаткового покарання не має альтернативи, а отже є обов`язковим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання з постановленням нового вироку, яким слід призначити ОСОБА_6 покарання: за ч.1 ст. 191 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, задовольнивши тим самим апеляційну скаргу прокурора.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч.1 ст. 191 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді 4 (чотирьох) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з розрахунково-касовими операціями, а також пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок суду може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його оголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4