Справа № 495/8996/21
№ провадження 1-кс/495/2629/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 01.11.2021 надійшло клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001243 від 16.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
28.10.2021 до чергової частини відділення №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 про те, що в період часу з 08 години 23.10.2021 до 08:30 години 28.10.2021 невідомі особи проникли до складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 звідки викрали зерно квасолі.

28.10.2021 у період з 11:00 годин по 13:10 годин проводився огляд місця події, а саме огляд території колишніх гаражів, яка знаходиться на околиці АДРЕСА_2 , на в`їзді до с.Дельжелер з автодороги Татарбунари-Дельжилер, який на даний час перебуває в користуванні ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , про що останній надав письмову згоду.

В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено майно, яке 28.10.2021 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки має доказове значення у даному кримінальному провадженні та необхідне для подальшого проведення відповідних судових експертиз.

Беручи до уваги вищевказане, з метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутністю, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001243 від 16.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

28.10.2021 було проведено огляд місця події, а саме огляд території колишніх гаражів, яка знаходиться на околиці АДРЕСА_2 , на в`їзді до с.Дельжелер з автодороги Татарбунари-Дельжилер, який на даний час перебуває в користуванні ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 , про що останній надав письмову згоду.

В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено наступне майно, а саме: металевий засув від дверей, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1»; одну пластикову стяжку, довжиною 40 см, яку поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №2»; пошкоджений пропіленовий мішок білого кольору у верхній частині який зав`язаний пластиковою стяжкою, який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №3»; пошкоджений пропіленовий мішок білого кольору у верхній частині який зав`язаний пластиковою стяжкою білого кольору та який поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №4»; цвяходер, чорного кольору довжиною 100 м, який поміщено до пропіленового мішка та скріплено биркою «Пакет №5»; динамічні сліди структури матеріалу, які вилучено на один відрізок клейкої стрічки «скоч» та поміщено до сейф-пакету №SUD1008384; слід папілярних візерунків, який вилучено на один відрізок клейкої стрічки та поміщено до сейф-пакету №SUD1008385; фрагмент пластикової стяжки білого кольору, довжиною 26 см, яку поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №6»; дві пластикові стяжки, довжиною по 30 см кожна, на одній з яких наявне маркування «U23» на іншій «U7», які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №7»; трикотажну робочу рукавицю, чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №8».

28.10.2021 вилучене майно на підставі положень п.8 ч.2 ст.94, ч.2 ст.100, ч.3 ст.110, ч.1 ст.98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні та необхідне для подальшого проведення відповідних судових експертиз.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий в розумінні вимог ст.132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Постанова слідчого від 28 жовтня 2021 року про визнання майна речовим доказом містила лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за якими з критеріїв ст.98 КПК України вище перелічені речі визнано речовими доказами, отже слідчий суддя дійшов висновку про те, що у клопотанні не доведено мету накладення арешту - збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження №0001243 від 16.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1