Провадження № 1-кс/554/935/2022
УХВАЛА
іменем України

02 лютого 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 13 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00001227 від 13 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, в якій він просить скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 13 грудня 2021 року, якою заявнику відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00001227 за ч. 1 ст. 367 КК України; зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 220 КПК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 00001227 за ч. 1 ст. 367 КК України, внесеного до ЄРДР від 13.08.2020 року. Одночасно зі скаргою просить поновити строк на оскарження рішення прокурора, оскільки він є засудженим до довічного позбавлення волі, на даний час перебуває у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», копію постанови прокурора отримав 21 грудня 2021 року, після чого скористався своїм правом на правничу допомогу та звернувся до адвоката ОСОБА_4 для підготовки та складання документів процесуального характеру. Зазначає, що конфіденційне побачення з адвокатом відбулось 23 грудня 2021 року, під час якого ОСОБА_3 була узгоджена правова позиція щодо документів та представництва його інтересів в межах кримінального провадження, а тому вважає вказані причини пропуску строку звернення зі скаргою поважними.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначає, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 00001227 за ч. 1 ст. 367 КК України, внесене до ЄРДР 14 серпня 2020 року за заявою ОСОБА_3 від 26 лютого 2020 року за фактом службової недбалості слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .

Зазначає, що 21 грудня 2021 року отримав постанову прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 13 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Вважає, що прокурор при винесенні постанови клопотання ОСОБА_3 по суті не розглядав та послався на те, що останній не може взагалі подавати такі клопотання. З постановою заявник не погоджується, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. На думку заявника, зміст та резолютивна частина постанови не відповідає п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, що створює юридичну невизначеність щодо змісту прийнятого слідчим рішення. В постанові не зазначено, які саме обставини, які підтверджуються належними та допустимими доказами, стали підставою для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою особою. Також оскаржувана постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у задоволенні клопотання з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у ОСОБА_3 не з`ясовували питання щодо заподіяння йому певної шкоди не перевірено, чи є в матеріалах кримінального провадження дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки слідчим не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що можливим кримінальним правопорушенням йому заподіяна певна шкода. Тому вважає, що прокурором не було здійснено повної оцінки викладених у заявах обставин та відсутнє обґрунтування наведених висновків щодо не завдання шкоди заявнику з посиланням на конкретні дані та положення закону. Крім того, з часу порушення кримінального провадження жодні слідчі дії не проводилися, не було допитано жодного свідка, не було допитано слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 . Не допитано ОСОБА_3 ні в якості свідка, ні в якості потерпілого. Однак, прокурором належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання ОСОБА_3 . Вважає, що права і обов`язки потерпілого виникли у заявника з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення або заяви про залучення до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачається, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично. На підставі викладеного, заявник звернувся за судовим захистом.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, скаргу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд скарги без участі. Зі скаргою не погодився, просить прийняти рішення про відмову в задоволенні вимог скарги. В обґрунтування заперечень проти скарги посилається на ті обставини, що на даний час у кримінальному провадженні ОСОБА_3 є заявником за заявами про кримінальні правопорушення, зі змісту яких не вбачається жодного належного обґрунтування, що кримінальними правопорушеннями йому завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, а в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини (а. с. 15-16).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув скаргу за їх відсутності.

Заслухавши представника заявника, вивчивши суть скарги та дослідивши долучені до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження 00001227, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно з положеннями пункту 5 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому проваджені можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, є кримінальне провадження № 00001227 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України за заявами ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Полтавською обласною прокуратурою.

Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_3 звернувся до прокурора із клопотанням про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 00001227.

13 грудня 2021 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001227 від 14 серпня 2020 року.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови прокурор вказав, що сам по собі факт завдання особі моральної, фізичної чи майнової шкоди повинен мати причинно-наслідковий зв`язок з можливим вчиненням кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється, щоб відносно такої особи виникли підстави для залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої особи від зазначеного кримінального правопорушення. Однак, виходячи з визначення поняття потерпілого, яке міститься у ст. 55 КПК України, з урахуванням змісту заяв ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення, за якими були внесені відомості до ЄРДР, на переконання прокурора, не вбачається жодного належного обґрунтування, що кримінальними правопорушеннями йому завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, та в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували відповідні обставини. З огляду на викладене, прокурор дійшов до висновку, щодо непідтвердження факту спричинення будь-якого виду шкоди заявнику, а тому прийняв рішення про відмову у задоволенні наведеного клопотання заявника.

Вважаючи оскаржувану постанову прокурора незаконною, заявник звернувся до слідчого судді з вимогою про її скасування з мотивів необґрунтованості, формальності та порушення вимог процесуального законодавства.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи зі змісту п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України, постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вказана постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Протягом розгляду цієї скарги установлено, і це вбачається з оскаржуваного рішення прокурора й представлених суду матеріалів кримінального провадження, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 не був опитаний щодо обставин можливого заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди, аналізу чого в постанові прокурор фактично не здійснив, а також не врахував у мотивах прийняття такого рішення з належним обґрунтуванням та посиланням на положення КПК України щодо порушеного заявником питання.

Так, під час розгляду питання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого не були належним чином перевірені обставини, на які посилався заявник, та попередньо були викладені ним у заявах про вчинення кримінальних правопорушень (арк. крим. провадж. 15, 31-32, 50-51), зокрема, відомості в частині фактів можливого спричинення шкоди заявнику, а відтак не надано їм належної оцінки та обґрунтування відповідних мотивів при прийнятті оскарженого рішення.

Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, які належним чином не обґрунтовані з посиланням на здобуті під час розслідування докази.

Вищевказане питання фактично не знайшло свого вирішення у постанові прокурора і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови прокурором при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у рішенні прокурора не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні заявника потерпілим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, як того вимагає ч. 5 ст. 55 КПК України.

Отже, прокурором при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені обставини, а відтак, на переконання слідчого судді, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 110 цього Кодексу.

Доводи заявника під час розгляду скарги прокурором в цій частині спростовані не були, а тому в даному випадку порушені процесуальні права підлягають захисту, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, з метою усунення зазначених вище порушень за наслідками розгляду відповідного клопотання слідчий суддя вважає достатнім зобов`язати прокурора повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване процесуальне рішення та повідомити про це заявника.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Враховуючи викладене, постанову прокурора від 13 грудня 2021 року потрібно скасувати, зобов`язавши його повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_3 в частині вирішення питання про його залучення як потерпілого до кримінального провадження № 00001227, в порядку, передбаченому ст. ст. 55, 220 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк на оскарження.

Беручи до уваги доводи, зазначені в скарзі, зокрема, щодо обмеженості заявника ОСОБА_3 в отриманні правової допомоги для складання процесуальних документів, а також щодо фактичного отримання копії оскаржуваної постанови 21 грудня 2021 року, які не були спростовані, ураховуючи, що він є засудженим за вироком суду та перебуває в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявник не може бути обмежений у праві на судовий захист, а відтак, звернувся з даною скаргою в межах строків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 55, 220, 303-307, 309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 13 грудня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим, винесену в межах кримінального провадження № 00001227 від 13 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 в частині вирішення питання про його залучення як потерпілого до кримінального провадження № 00001227 від 13 серпня 2020 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та повідомити про результати розгляду заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1