Номер провадження: 11-кп/813/299/21
Номер справи місцевого суду: 497/124/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_3 ,

судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000531 від 16.09.2016 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Болград Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 - п. п. 1 - 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання:
за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на десять років.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавленням волі.
Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 вересня 2016 року, зарахувавши в силу положення ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого до дня вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою ухвалено вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовілено частково і стягнуто з ОСОБА_8 на її користь:
46295 грн. - матеріальний збиток, на утримання неповнолітньої ОСОБА_11 по 3252 грн. щомісячно до досягнення повноліття з 16 вересня 2016 року,
200000 грн. - моральний збиток.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 : 200000 грн. - моральний збиток.
В іншій частині цивільного позову ОСОБА_10 відмовити.
Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів.
Не погоджуючись із оскаржуваним вироком, обвинувачений звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що під час ухвалення оскаржуваного вироку було допущено істотні порушення прав людини, а саме порушення права обвинуваченого на ефективний засіб юридичного захисту.
Під час розгляду апеляційної скарги у судовому засідання 21.12.2021 року обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що під час його допиту слідчим, неодноразово, йому нав`язувалась думка щодо його винуватості.
Окрім того, під час затримання, 16.09.2016 року у проміжку між 4 та 5 ранку, у райвідділу м. Болград до нього було застосовано фізичне насилля двома працівниками поліції. Обвинувачений вказав, що впевнений, що у кімнаті були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були свідками вчинення у відношенні нього насилля.
У подальшому працівниками поліції нецензурною лайкою йому було відмовлено у виклику захисника. Після чого працівниками поліції було відкрито вікно, вилито на нього два відра холодної води та повідомлено, що його будуть бити, доки він не зізнається.
Зважаючи на вищенаведені пояснення обвинуваченого, захисником ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 було заявлено клопотання про звернення до ДБР з запитом щодо перевірки факту здійснення на обвинуваченого фізичного та психологічного тиску.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення клопотання захисника не заперечувала.
Заслухавши думку учасників судового засідання, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Згідно з вимогами п.п.2,3 ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне бюро розслідувань" Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_8 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, вважає за необхідне доручити Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_8 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час перебування у Болградському РВ ГУМВС України в Одеській області працівниками поліції, та прийняти по справі процесуальне рішення, копію якого та додані до нього матеріали направити до Одеського апеляційного суду.
Керуючись ст.ст. 206, 405, 419, 532 КПК України апеляційний суд

ухвалив:
Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого умісті Миколаєві, провести перевірку відомостей, заявлених під час апеляційного розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 , про застосування про застосування недозволених методів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 16.09.2016 року та прийняти рішення згідно положень КПК України.
Про прийняте рішення повідомити Одеський апеляційний суд та надати копії відповідних процесуальних документів.
Оголосити перерву в судовому розгляді апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000531 від 16.09.2016 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України, до 02.03.2022 року 15 год 40 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_4