Провадження № 1-кп/537/31/2021
Справа № 552/5354/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників: обвинуваченого ОСОБА_5 , - ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_13 , перекладача - ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці об`єднане кримінальне провадження: №0000052 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

встановив:
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 355, ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби а саме з 21.00 го. До 07.00 год. за місцем його фактичного проживання строком на два місяці та продовження на той же час строку дії встановлених заборон та обмежень, так як ризики які були підставою для застосування запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, а саме: ризик втечі та можливості переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_8 подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання з підстав необхідності проходження стаціонарного лікування.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , в судовому засіданні підтримав подане його підзахисним клопотання та прохав задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник - ОСОБА_13 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо пом`якшення останньому запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_15 в судовому засіданні поклався на розсуд суду, інші потерпілі в судове засідання не з`явилися.
Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів. Ухвалами Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.07.2020 року, 27.08.2020 року, 27.10.2020 року, 17.12.2020 обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком на 60 днів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.02.2021 обвинуваченому ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю за місцем його фактичного проживання та покладенням на обвинуваченого встановлених в ухвалі заборон та обов`язків строком на два місяці, який за ухвалами суду від 30.03.2021 року, 19.05.2021 року продовжувався щоразу строком на два місяці. Ухвалою суду від 12.07.2021 року обвинуваченому змінено запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби, а саме з 21.00 год. до 07.00 год. строком на 2 місяці, строк дії якого закінчується 12.09.2021 року.
Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено, що поняття «обґрунтована підозра» означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, також і в рішенні Суду від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.
Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч.2 ст. 177 КПК України крім обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 15 років. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю, постійне місце проживання, що свідчить про наявність можливості у останнього перебувати під домашнім арештом.
При цьому, суд бере до уваги, що протягом дії застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, обвинувачений виконував покладені на нього судом обов`язки та заборони та дотримувався порядку перебування під домашнім арештом, що свідчить про його відповідальне та сумлінне ставлення до покладених на нього судом обов`язків та викликає довіру у суду, а також свідчить про зменшення ступеня ризику продовження ним злочинної діяльності чи ймовірності переховування від суду з метою уникнення покарання.
Наявність у обвинуваченого сім`ї та постійного місце проживання, свідчить про міцні соціальні зв`язки, наявність можливості перебувати під домашнім арештом та зменшують можливий ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання.
Суд також враховує, що встановлення судом обмежень щодо спілкування обвинуваченого зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими, знижує ризик впливу на останніх.
При цьому, суд враховує що відповідальне та сумлінне ставлення обвинуваченого до обраного запобіжного заходу, виконання покладених на нього судом обов`язків та заборон, а також саме по собі перебування обвинуваченого під домашнім частково усуває ризик продовження ним злочинної діяльності чи ймовірності переховування від суду з метою уникнення покарання.
Суд не бере до уваги, як підставу зміни запобіжного заходу, виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та заборон стосовно домашнього арешту в нічний час, що є обов`язком обвинуваченого, і в разі недотримання яких були б підстави для зміни даного запобіжного заходу.
Оцінюючи в сукупності надані докази, доводи прокурора та захисників, пояснення обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує, обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у висунутому обвинуваченні, з огляду на особу обвинуваченого, доведеність наявності вказаних прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу є необхідним.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання міри запобіжного заходу, виходячи із встановлених обставин справи, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки до обвинуваченого наразі застосувати неможливо у зв`язку з відсутністю наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання ним процесуальних обов`язків.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на необхідність проходження медичного лікування в стаціонарі, не підтверджено належними доказами, тому суд не бере їх до уваги.
Суд вважає, що менш суворі види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам, так як для цього місцезнаходження та спілкування обвинуваченого має бути під певним контролем.
При цьому, з огляду на встановлені обставини та добросовісне виконання обвинуваченим умов перебування під цілодобовим домашнім арештом з застосуванням електронного засобу контролю, та під домашнім арештом у нічний час доби, суд приходить до висновку про необхідність продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронного засобу контролю.
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, особу обвинуваченого, встановлені обставини, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти повторно кримінальні правопорушення, впливати на свідків потерпілих, інших обвинувачених, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу є необхідним, при цьому, наразі не можливо пом`якшити запобіжний захід змінивши його на особисте зобов`язання, а тому слід продовжити обвинуваченому існуючий запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронного засобу контролю строком на два місяці, що суд вважає буде достатнім та дієвим.
Крім того, обвинуваченого слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на обвинуваченого обов`язок утримуватись від спілкування із потерпілими, свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, а також здати свої закордонні паспорти чи інші документи, які надають право виїзду за межі України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд
постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну обраного запобіжного заходу у виді домашній арешт у нічний час доби на особисте зобов`язання, - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії обраного запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 21 години до 07 години, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто: з 07 вересня 2021 року до 07 листопада 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію встановлених судом заборон та покладених обов`язків, строком на два місяці, а саме:
заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 залишати житло у якому він проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду;
зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 на два місяці обов`язок утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, а також будь-яке спілкування з іншими обвинуваченими по даному кримінальному провадженню.
Ухвала закінчує свою дію 07 листопада 2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено та проголошено 10.09.2021 року о 15.40 год.