УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 20.07.2021 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

26 липня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва, поштовим шляхом, надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 20.07.2021 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна, яке 20 липня 2021 року виявлено та вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що відділом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 20.07.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

20.07.2021 в органа досудового розслідування виник невідкладний випадок, пов`язаний із переслідуванням особи - ОСОБА_4 , який причетний до вищевказаного кримінального проступку, що стало передумовою проникнення дізнавача до автомобіля марки «Део» модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та його огляду, в ході якого за участі двох понятих було виявлено та вилучено паспорт на ім`я ОСОБА_6 , який було запаковано до спеціального пакету «Національна поліція України №KIV1137304».

Окрім цього, під час огляду місця події виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ключі від автомобіля та автомобіль марки «Део», модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

20.07.2021 постановою старшого дізнавача ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вищевказані речі визнано речовими доказами.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та беручи до уваги те, що вищеперераховані вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України, являються речовим доказом та в подальшому можуть бути використанні для підтвердження або спростування фактів, що підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні, слідчий звертається до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання без його участі. До вказаного листа прокурором також долучено копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2021, якою задоволено клопотання старшого дізнавача ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та надано дозвіл на проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вивчивши клопотання про арешт майна, додані до нього копії матеріалів кримінального провадження та долучені матеріали в ході судового розгляду, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, встановлено, що у провадженні відділу дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 20.07.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

20.07.2021 відбулося проникнення дізнавача до автомобіля марки «Део» модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_5 , з метою його огляду, в ході якого було виявлено та вилучено, зокрема: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ключі від автомобіля та автомобіль марки «Део» модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2021 року надано дозвіл на проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , для виявлення та вилучення паспорту на ім`я ОСОБА_6 , який було запаковано до спеціального пакету «Національна поліція України №KIV1137304.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Однак, матеріали клопотання про арешт майна, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке 20 липня 2021 року виявлено та вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 .

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор посилається на те, що вилучене в ході проведення огляду майно має суттєве значення у кримінальному провадженні та було прийнято рішення про визнання його речовими доказами, однак належних доказів про відповідність вилученого майна вимогам ст.98 КПК України та наявність ознак речових доказів у кримінальному провадженні №0002508 з клопотання не вбачається.

При цьому, постанова старшого дізнавача ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 20 липня 2021 року про визнання, зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ключів від автомобіля та автомобіля марки «Део» модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , речовим доказом, містить лише посилання на фактичні обставини справи та загальне формулювання, без посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Наведене свідчить, що посилання прокурора на те, що вказане майно являється предметом злочину, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, без посилання на підтверджуючі документи, не є безумовною підставою вважати дане майно таким чи те, що воно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки такі посилання ґрунтуються виключно на припущеннях прокурора.

З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ключі від автомобіля та автомобіль марки «Део» модель «Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , яке 20 липня 2021 року виявлено та вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність залишити клопотання прокурора про арешт майна, без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 від 20.07.2021 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна, яке 20 липня 2021 року виявлено та вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Део», модель «Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1