КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6251/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
22 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - адвоката ОСОБА_6 , та представника SUPREME MINERALS LLC адвоката ОСОБА_7 , з доповненнями представника АТ «ОГХК» - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, -
прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
АТ «ОГХК» - адвоката ОСОБА_8
SUPREME MINERALS LLC адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з таким прийнятим рішенням слідчого судді представник Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - адвокат ОСОБА_6 та представник SUPREME MINERALS LLC адвокат ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги, а також представник АТ «ОГХК» - адвокат ОСОБА_8 подала доповнення до апеляційної скарги.
Представник SUPREME MINERALS LLC адвокат ОСОБА_7 , також просить поновити строк на апеляційне оскарження та повернути володільцю майна концентрат ільменітовий, що знаходиться насипом у кількості 1 993 950 кг., в 72 контейнерах, особі у якої воно було вилучене або представнику власника SUPREMEMINERALS LLC, експедитору з урахуванням фактичного місця зберігання та володільця майна на час виконання рішення суду.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - адвокат ОСОБА_6 , зазначає, що товариство є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею при задоволенні клопотання про арешт майна, а саме концентрату ільменітового, що знаходиться насипом у кількості 1993950 кг., не дотримано вимог ст. 370 КПК України, дійшла хибних, суперечливих висновків та прийняла необґрунтоване рішення, що призвело до необ`єктивного позбавлення права власності.
Також апелянт зазначає, що судом не було враховано наслідків арешту майна для інших осіб: покупця майна SUPREME MINERALS LLC, власників контейнерів та платформ. Внаслідок арешту вказаного майна SUPREMEMINERALSLLC буде нести збитки через не виконання договору на відправлення контейнерів лінією, сплачувати плату та штрафи за користування контейнерами, не зможе виконати обов`язки перед компанією покупцем сировини Sichuan Wanhe Import& Export Co LTD. Накладення арешту на концентрат ільменітовий фактично являється втручанням у господарську діяльність підприємств.
Внаслідок накладення арешту на концентрат ільментований АТ «ОГКХ» фактично не виконав обов`язку всіх митних формальностей, митного очищення та переміщення вантажу через митний контроль.
Крім того апелянт вказує на те, що твердження слідчого судді про те, що майно (яке арештоване) відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не відповідає дійсності, адже ільменітовий концентрат отриманий АТ «ОГКХ» внаслідок законної добувної діяльності, відвантажений компанії, яка серед конкурентів, стала переможцем аукціону та здійснила повну оплату товару.
В доповненнях до апеляційної скарги представник АТ «ОГКХ» зазначає, що жодний із долучених прокурором до клопотання про арешт майна, документів не підтверджує, що арештований концентрат ільменітовий відповідає хоча б одному з критеріїв, зазначених у ст. 98 КПК України. Сторона обвинувачення не навела жодного належного аргументу причетності АТ «ОГХК» та SUPREMEMINERALSLLC, до будь-яких неправомірних дій та, що вказане майно є об`єктом протиправних дій та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Представник SUPREME MINERALS LLC адвокат ОСОБА_7 , на обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, в арешті майна була відсутня потреба. Не з`ясовано всіх обставин судом на момент накладення арешту. Не враховано наслідків арешту майна для інших осіб: постачальника сировини АТ "ОГХК", покупця власника майна SUPREME MINERALS LLC, власників контейнерів та платформ.
Також апелянт вказує на відсутність підстав для накладення арешту. Не відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті, відсутність зв`язку майна з обставинами, що розслідуються. На неналежне мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту. Відсутність зв`язку ільменіту з кримінальним правопорушенням за ст. ст. 110-2, 332-1, 212 КК України. Не відповідність концентрату ільменіту ознакам речових доказів.
Апелянт стверджує, що SUPREME MINERALS LLCдотримано всієї процедури участі в аукціоні на державному майданчику, запропоновано поміж інших учасників найвищу ринкову ціну, укладено контракт та здійснено попередню оплату. Компанія виконала всі вимоги українського законодавства для експорту продукції.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представник SUPREME MINERALS LLC адвокат ОСОБА_7 , зазначає, що судовий розгляд клопотання був без участі SUPREME MINERALS LLC, оскаржувану ухвалу отримано лише 18.10.2021 року
Прокурором у кримінальному провадженні прокурором Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_9 , подано заперечення на апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - адвоката ОСОБА_6 , в яких останній просить залишити її без задоволення або повернути апелянту.
Заслухавши доповідь судді, доводи представників АТ «ОГХК», SUPREMEMINERALSLLC, які підтримали апеляційні скарги, з доповненнями та просили їх задовольнити в повному обсязі, думку прокурорів, які заперечували щодо задоволення поданих апеляційних скарг, з доповненнями та вважали оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена судом без залучення SUPREMEMINERALS LLCта відповідно без виклику в судове засідання, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Під час досудового розслідування, отримано інформацію про факти митного оформлення в режимі «експорт» ільменітового концентрату, у період 2015-2021 років, який у подальшому транспортувався морськими суднами або залізницею на ТОТ АР Крим.
Згідно відповіді ГУ КЗЕ СБ України № 8/4/3-7117 від 06.10.2021 встановлено, що в даний час на станції «Нова Борова» здійснено завантаження 72 залізничних контейнерів (36 вагонів) ільменітовим концентратом, які можуть бути доставлені до ТОТ АР Крим.
Вказаний ільменітовий концентрат поміщений до 72 залізничних контейнерів (36 вагонів), що підтверджується Накладними та відомостями вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) № 32614513.
№ZIMU1191934Р, №ZIMU3077788Р, №CXDU2377355Р, №ZIMU2779028Р, №ZIMU1289387Р, №ZIMU3159042Р, №TCLU3779891Р, №TEMU4229536Р, №ZIMU2938238Р, №ZIMU3045590Р, №ZIMU1404325Р, №GLDU3746801Р, №TGHU1900853Р, №ZIMU1253846Р, №TCKU1572660Р, №ZIMU2774561Р, №TGCU2077314Р, №BSIU2798880Р, №TGCU2078780Р, №ZIMU1283413Р, №ZIMU2789556Р, №TRHU3150596Р, №TRHU2488948Р, №JZPU1071840Р, №CAIU6356937Р, №ZIMU3091934Р, №FCIU4419865Р, №TCLU2178767Р, №CRSU1077580Р, №TRHU3226840Р, №SEGU2080215Р, №JXJU1282248Р, №ZIMU3157374Р, №TCKU1255840Р, №TRHU3332420Р, №NDSU2164600Р, №TEMU1719967Р, №UESU2451362Р, №ZIMU1443548Р, №DRYU2027425Р, №ZIMU1175281Р, №GSLU2044323Р, №BHCU3170874Р, №ZIMU2789710Р, №TEMU5072056Р, №TCKU3987692Р, №CAIU3501728Р, №TRHU3301579Р, №SEGU2182650Р, №UESU2454309Р, №TGBU2392610Р, №TRHU2396651Р, №TEMU3828078Р, №ZIMU3062181Р, №TRHU3264069Р, №CRSU1078186Р, №TRHU3371658Р, №ZIMU2924487Р, №TCKU1083612Р, №BSIU2725204Р, №ZIMU1308933Р, №GLDU3747156Р, №ZIMU3035910Р, №TGCU2078922Р, №ZIMU1323033Р, №ZIMU1433431Р, №FCIU4134250Р, №JZPU4097849Р, №ZIMU НОМЕР_1 , №JXJU1313375Р, №JZPU1129726Р, № НОМЕР_2 .
07.10.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував обставини зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання та прийшов до висновку, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КХІК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для накладання арешту з метою збереження речових доказів.
При цьому слідчим суддею встановлено, що з матеріалів клопотання не вбачається, що третя особа, про арешт майна якої ставиться питання, набула вказане майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України, слідчий суддя вважає необґрунтованими та передчасними доводи про арешт майна саме з метою спеціальної конфіскації.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи та заслухані пояснення прокурора , а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 07.10.2021 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.
Більш того, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на підставі ухвали слідчого судді або суду, за виняткових випадків, передбачених цим Кодексом.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обставини з яких апелянти просить скасувати оскаржувану ухвалу, можуть бути підставами, для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Поновити представнику SUPREME MINERALS LLC адвокату ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги представника Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - адвоката ОСОБА_6 , та представника SUPREME MINERALSLLC адвоката ОСОБА_7 , з доповненнями представника АТ «ОГХК» - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4