ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 березня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, а саме на:

- транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser Prado з номерним знаком НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію засобу НОМЕР_2 та транспортного засобу марки Toyota Camry з номерним знаком НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які розташовуються на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою м. Чернівці, вул. Комунальників, 4-В;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;

- свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 березня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно у повному обсязі.

Провадження № 11-сс/822/71/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 358 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що 19 березня 2022 року транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser Prado з номерним знаком НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію засобу НОМЕР_2 та транспортного засобу марки Toyota Camry з номерним знаком НОМЕР_3 визнано речовими доказами.

Зауважує і те, що особи, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, використовували підроблені документи під час виїзду за кордон, пересуваючись на вищевказаних автомобілях, які були знаряддям вчинення злочину при перетині кордону України, можуть містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може використовуватись як докази під час судового розгляду, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування та знищення, існує потреба у накладенні арешту на вищевказане майно.

Вважає ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає засадам законності, обґрунтованості, вмотивованості та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, думку власника майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що до ЄРДР за №0000778 від 19 березня 2022 року внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

З протоколу огляду місця події (а.с. 9) вбачається, що 19 березня 2022 року за адресою с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області на контрольно-пропускному пункті «Порубне» виявлено та вилучено: транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser Prado з номерним знаком НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію засобу НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки Toyota Camry з номерним знаком НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які на момент виявлення перебувають у власності ОСОБА_6 .

Постановою від 19 березня 2022 року транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser Prado з номерним знаком НОМЕР_1 , транспортний засіб марки Toyota Camry з номерним знаком НОМЕР_3 , власником яких є ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовими доказами (а.с. 11).

Відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України настає зокрема, за підроблення або збут документів, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також за використання завідомо підробленого документа.

Разом з тим, санкцією ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу у розмірі, який би перевищував 3 тис. неоподатковуваних мінімумів громадян і вказана стаття не зазначена у переліку кримінальних правопорушень у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за скоєння цього кримінального проступку спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання, не передбачена.

Посилання прокурора на те, що вищевказана майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, є необґрунтованими, оскільки транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію не є предметом чи знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнання транспортних засобів та свідоцтв про їх реєстрацію речовими доказами в даному кримінальному провадженні, само по собі, не може бути достатньою підставою для накладення арешту на це майно.

В порушення п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого не зазначено підстав та мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідного обґрунтування необхідності арешту транспортних засобів марки Toyota Land Cruiser Prado та Toyota Camry, а також свідоцтв про їх реєстрацію в контексті внесених в ЄРДР кримінальних правопорушень за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Доводи прокурора, зазначені під час апеляційного перегляду про те, що накладення арешту на вказане майно сприятиме здійсненню досудового розслідування не заслуговують на увагу у зв`язку з тим, що як слідчим у поданому клопотанні, так і прокурором в апеляційній скарзі не зазначались будь-які процесуальні дії, які потрібно буде вчинити з використанням вказаних транспортних засобів та свідоцтв про їх реєстрацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим у поданому клопотанні та інших матеріалах справи не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 березня 2022 року скасуванню .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 березня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді
[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом." Головуючий, суддя _______________ ОСОБА_1 (посада) (підпис) (ПІБ)

28.03.2022 року
(дата засвідчення) копії)