Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/729/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровограда, громадянку України, не працюючої, з вищою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0001204, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 22 липня 2021 року у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 686 гривень 48 копійок.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за таких обставин.

Так, Так, ОСОБА_8 30 червня 2021 року приблизно о 14-07 годині перебувала в приміщенні магазину «EVA-804», що розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Пашутінська, 69, що належить ТОВ «РУШ», і в цей час у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищезазначеного магазину. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «EVA-804», шляхом вільного доступу з торгівельної полиці викрала товарно-матеріальну цінність, а саме: пудру для обличчя L'Oreal Paris Alliance Perfect D5 об`ємом 9 г. у кількості 1 шт., вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-21/5943-ТВ від 26.07.2021 становить 354 гривень 97 копійок, яку помістила собі до сумки. Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 354 гривень 97 копійок.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження № 0001204, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 22 липня 2021 року у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрито.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 кримінальне правопорушення (проступок) скоїла вперше, а саме умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно ч. 2 ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_8 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком. Обвинувачена ОСОБА_8 у скоєному щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, спричинені нею збитки повністю відшкодувала, що підтверджується наданою прокурором довідкою керуючого магазином «Єва-804» від 29.07.2021, та обвинувачена наполягає (не заперечує) на її звільненні від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат, а саме доповнити резолютивну частину ухвали наступним абзацом: «Процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ- 19/112-21/5943-ТВ від 26.07.2021 в сумі 686 грн. 48 коп. - віднести за рахунок держави». В іншій частині залишити ухвалу без змін.

Свої вимоги обґрунтує тим, що з урахуванням положень ст.124 КПК України, у зв`язку із звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз відповідно до вимог ч.2 ст.122 КПК України покладаються на державу. Всупереч вимог ч.2 ст.124 КПК України суд І інстанції, звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, стягнув з неї процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-21/5943-ТВ від 26.07.2021 в сумі 686 грн.,48 коп.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат, тому колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Відповідно до ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Крім того, як вбачається з позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), ВП ВС дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду. Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 686 гривень 48 копійок., оскільки дана експертиза була проведена в рамках даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що всупереч вимог ч.2 ст.124 КПК України суд першої інстанції, звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, безпідставно стягнув з неї процесуальні витрати на залучення експерта, є необґрунтованими та спростовуються вище викладеним.

Будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)