ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/263/22 Справа № 204/107/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганця Дніпропетровської області, громадянина України, який працює тренером з плавання у ДЮСШ №2, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , було задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31 липня 2020 року строком на 60 діб, тобто до 13 березня 2022 року, без визначення розміру застави.
Обгрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявні та продовжують існувати.
Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний, враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній, оскільки, що саме знищити, сховати або спотворити може підозрюваний, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.
Стосовно ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання про його наявність, оскільки на даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння тяжкого злочину, у зв`язку з чим, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів.
Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя також вважає, що він відсутній, оскільки жодних доказів стосовно ймовірності вчинення ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень у судовому засіданні встановлено, не було.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки клопотання слідчого не містить відомостей щодо "злочинної організації, учасники якої тривалий час, протягом 2018-2020 років, на території Нікопольського, Томаківського та Апостолівського районів Дніпропетровської області організовують та вчиняють тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, і пред`явлена ОСОБА_8 підозра також не містить вказаних обвинувачень, жодного доказу того, що ОСОБА_8 вчинив будь-яке кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні слідчого, матеріали справи не містять, тож, на думку апелянта, слідчий суддя безпідставно зазначив у своїй ухвалі про злочинну організацію та конкретні злочини.
Зазначає, що слідчий суддя проігнорував та не досліджував надані стороною захисту відомості Єдиного реєстру судових рішень та інформацію з офіційного сайту Марганецького міського суду Дніпропетровської області, з яких убачається, що ОСОБА_11 (який є начебто потерпілим від дій ОСОБА_8 ) засуджений вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області 19 травня 2021 року до п`яти років позбавлення волі за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України та перебуває під вартою з 22 лютого 2021 року.
Також захисник вказує, що твердження про можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду спростовується судовою повісткою з відміткою про явку ОСОБА_8 до Марганецького міського суду, самою явкою ОСОБА_8 до Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області 13.05.2021 року у судове засідання з розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, явками до прокуратури в м. Марганці та у судові засідання з розгляду інших процесуальних питань. 09.05.2021 року о 00-05 год. ОСОБА_8 був звільнений з під варти у СІЗО м. Дніпро, і до 13.05.2021 року нікуди не втік, не переховувався, а належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, не маючи ніякого запобіжного заходу.
Твердження слідчого, на думку апелянта, про можливість ОСОБА_8 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні є необґрунтованим.
Звертає увагу захисник і на те, що ОСОБА_8 має на утриманні двох дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, перебуває на утриманні ОСОБА_8 та проживає разом з батьком. Дитина потребує постійного догляду та лікування, що підтверджується медичними документами та висновком ЛКК. Донька наразі продовжує навчання і також перебуває на утриманні ОСОБА_8 . Характеристики на ОСОБА_8 з місця проживання та роботи, довідки про його зарплату, свідчать про його звичайний, нормальний спосіб життя та соціальні зв`язки, а висновки слідчого судді не відповідають наявним у справі письмовим доказам, які виключно позитивно характеризують особу підозрюваного та беззаперечно підтверджують його міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим відділенням ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 255-1 ч. 1, 255-1 ч.2, 255-1 ч.3, 255-2 ч. 1, 255-3 ч. 1, 189 ч. 1, 263 ч.1 КК України, відносно злочинної організації, учасники якої тривалий час, протягом 2018-2020 років, на території Нікопольського, Томаківського та Апостолівського районів Дніпропетровської області організовують та вчиняють тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а саме вимагання грошових коштів у підприємців та фермерів (надання так званих послух кримінального даху ), пошкодження чужого майна небезпечним способом (підпали, вибухи), заподіяння тілесних ушкоджень різних ступенів тяжкості, незаконний обіг вогнепальної зброї та боєприпасів, шахрайства, що заподіяли матеріальну шкоду у великих та особливо великих розмірах. Встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_8 , умисні дії якого кваліфікуються за ч.3 ст.28, ч.1 ст.255-1 КК України, а саме: умисне поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у частині п`ятій статі 255 КК України, вчинене у складі організованої групи.
02.04.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2021 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.06.2021 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16.09.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 31.07.2020 року до 12 місяців, тобто до 31.03.2022 року.
10 січня 2022 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.255-1 КК України.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді вищезгаданого клопотання слідчим суддею були дотримані.
Так, апеляційним переглядом встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-1 КК України, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали дають достатні підстави для такого висновку, а як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого і стосовно існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Обгрунтовуючи своє рішення слідчий суддя вірно зазначив, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявні та продовжують існувати. Так, суд не встановив наявності ризиків, передбачених п.п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості у підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється. Разом з цим, слідчий суддя цілком обґрунтовано визнав і досі існуючими ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів, які передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
На думку колегії суддів, правильним є висновок слідчого судді про те, що встановлені ним ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, колегія суддів не приймає доводи захисника стосовно характеризуючих підозрюваного ОСОБА_8 даних та соціальних зв`язків останнього, на які є посилання в поданій апеляційній скарзі, оскільки ці обставини не зменшують встановлених судом першої інстанції ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, ці обставини існували й на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.
ОСОБА_8 має на утриманні двох дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, перебуває на утриманні ОСОБА_8 та проживає разом з батьком. Дитина потребує постійного догляду та лікування, що підтверджується медичними документами та висновком ЛКК. Донька наразі продовжує навчання і також перебуває на утриманні ОСОБА_8 . Характеристики на ОСОБА_8 з місця проживання та роботи, довідки про його зарплату, свідчать про його звичайний, нормальний спосіб життя та соціальні зв`язки
Таким чином, апеляційним суд дійшов висновку про те, що судовий розгляд вищезазначеного клопотання було проведено в повному обсязі, а також по справі були досліджені всі необхідні дані та надані докази, на підставі яких судом було зроблено правовий висновок, покладений в основу постановленої ухвали, якою слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тому апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 255-1 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4