Справа № 308/8919/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 31.03.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Снітинка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого на посаді оператора ТОВ «Нова пошта», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2019 року близько 18.26 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Радіщева у сторону пл. Б.Хмельницького, по вул. Слов`янській Набережній, 15, в м. Ужгороді, напроти прилягаючої дороги, рухаючись зі швидкістю 45 км/год, в світлу пору доби, без опадів, коли дорожнє покриття було сухе та чисте, проявив неуважність, не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, не вибрав для даної дорожньої обстановки безпечну швидкість, діючи необережно зі злочинною самовпевненістю, не дотримуючись п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не вжив заходів для своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги з права на ліво по напрямку руху транспортного засобу, унаслідок чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №10/186 від 21.05.2019 в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху.

Водій автомобіля марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця наїзду шляхом застосування екстреного гальмування, рухаючись зі швидкістю 45 км/год в даних дорожніх умовах уникнути наїзду на пішохода в момент виникнення йому небезпеки для руху.

З технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який не дотримався вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не застосувавши своєчасно екстрене гальмування допустив наїзд на пішохода.

Згідно п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 згідно висновку експерта №147 від 23.05.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднана тораксоспінальна травма: ЗТГК; множинні двобічні переломи ребер (справа 3, 4, зліва 3, 8); лівобічний тотальний посттраматичний пневмотракс; підшкірна емфізема грудної клітки зліва; перелом основи зубовидного відростка 2 шийного хребця (2 тип за Andreson) FRANKEL Е; ЗЧМТ; струс головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час описаної ДТП, яка мала місце 30.03.2019.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.02.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься його заява, згідно якої він вказує, що примирився з обвинуваченим, останній відшкодував завдану матеріальну шкоду, тому претензій до ОСОБА_4 не має.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Він розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Угода не суперечить вимогам КК та КПК України, а тому, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчинених діяннях.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 08 лютого 2022 року.

При цьому, суд вважає за необхідне згідно ст. 77 КК України звільняючи обвинуваченого від відбування основного покарання залишити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 лютого 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 від 31.03.2019 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Audi А4», номерний знак НОМЕР_1 , який повернутий обвинуваченому ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення інженерно-транспортної експертизи № 10/166 від 15.05.2019 у розмірі 758,05 /сімсот п`ятдесят вісім грн. п`ять коп./ гривень, інженерно-транспортної експертизи № 10/165 від 15.05.2019 у розмірі 758,05 /сімсот п`ятдесят вісім грн. п`ять коп./ гривень, інженерно-транспортної експертизи № 10/186 від 21.05.2019 у розмірі 758,05 /сімсот п`ятдесят вісім грн. п`ять коп./ гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1