ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/257/22 Справа № 192/285/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 05 січня 2020 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого та прокурора Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання, із врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Окрім цього, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, 28 грудня 2019 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме до приміщення літньої кухні, із корисливих мотивів, через незамкнені двері, зайшов до приміщення літньої кухні розташованої по АДРЕСА_1 , звідки таємно, повторно викрав алюмінієву сковороду, чавунну сковороду, каструлю алюмінієву з кришкою на 10 літрів та каструлю чавунна з кришкою на 4 літри, які належить ОСОБА_10 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 376 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та допущенні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому, обвинувачений вказує на однобічність та неповноту дослідження судом обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, зокрема не здійснення допиту свідка ОСОБА_11 , яка знаходилася поряд з ним в період його затримання. Водночас обвинувачений вважає, що органом досудового розслідування не було встановлено точного часу, місця, способу та інших обставин кримінального провадження, тому, на його переконання, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарання призначеного за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року, покаранням за цим вироком, й призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
16 березня 2022 року від прокурора надійшла заява про відмову від апеляційної скарги, тому апеляційний суд не здійснює перегляд вироку за доводами прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, ОСОБА_6 свою вину не визнав та вказував, що 28.12.2019 на протязі всього дня він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 .
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду показаннями потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Так, з показів потерпілого ОСОБА_10 видно, що в 2019 році перед новим роком, з літньої кухні на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , на дверях якої був зламаний навісний замок, у нього викрали алюмінієву сковороду, чавунну сковороду, каструлю алюмінієву з кришкою на 10 літрів, каструлю чавунну з кришкою на 4 літри та гроші.
Разом з цим, згідно з показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в 2020 році взимку до ОСОБА_12 прийшов обвинувачений, після приходу, якого в коридорі її будинку АДРЕСА_2 , працівники поліції знайшли викрадені речі. При цьому, свідок ОСОБА_13 зазначив, що вилучені працівниками поліції каструлі у ОСОБА_12 приніс обвинувачений.
Отже, на думку колегії суддів, покази потерпілого та свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Окрім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується й дослідженими письмовими доказами у провадженні.
Так, згідно з протоколом огляду місця події від 05.01.2020 з фототаблицями, було оглянуто літню кухню за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно з протоколом огляду місця події від 06.01.2020 з фототаблицею, було оглянуто сковороду чавунну, сковороду алюмінієву, алюмінієву каструлю з кришкою на 10 літрів та каструлю чавунну з кришкою на 4 літри, які добровільно видала ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2020 року, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, впізнали за фотознімками ОСОБА_6 .
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 21 лютого 2020 року з фототаблицями, обвинувачений на території домоволодіння АДРЕСА_1 , показав де саме знаходилося майно, яке він викрав та яке належить потерпілому ОСОБА_14 .
Висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 104-20 від 29 січня 2020 року, встановлено ринкову вартість викраденого майна, яка складає 376 грн.
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, а в їх сукупності - достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи обвинуваченого про те, що судом було допущено неповноту судового розгляду є необгрунтованими, а судовий розгляд судом було проведено, у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При цьому, посилання обвинуваченого на те, що органом досудового розслідування не було встановлено точного часу, місця та способу вчинення ним злочину, не заслуговують на увагу та суперечать матеріалам провадження, а органом досудового розслідування на підставі зібраних доказів повною мірою було встановлено всі обставини провадження.
Твердження обвинуваченого, що судом не було допитано свідка ОСОБА_15 , внаслідок чого допущено неповноту судового розгляду також є неспроможними, оскільки в межах цього провадження таку особу не було залучено в якості свідка, та при визначені обсягу доказів, що підлягають дослідженню, сторонами, в тому числі й обвинуваченим, не було заявлено про необхідність допиту цієї особи.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011), та підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за обставин, викладених у скарзі, не має.
Окрім того, колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_6 призначене у виді позбавлення волі, в межах санкції злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та остаточне покарання, із врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необгрунтованими та не підлягають задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та призначене покарання відповідає його меті.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3