ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/60/22 Справа № 703/2987/21 Категорія: ст. 179, 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засіданняОСОБА_5
за участю:
підозрюваноїОСОБА_6 ,
захисникаОСОБА_7 ,
прокурораОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Петрівка Сімферопольського району АРК, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої за вчинення злочинів проти життя:

- 04.11.1996 Сімферопольським районним судом АР Крим за ст. 94 КК України (у ред. 1960 року) до 11 років позбавлення волі, 17.08.2005 звільнена від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 міс. 17 дн.;

- 01.09.2006 вироком Апеляційного суду АР Крим за п.13 ч.2 ст.115 ч.2 ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі, 26.03.2019 звільнена від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання 8 міс. 9 дн., судимість не знята і не погашена,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене процесуальним керівником прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 14.09.2021 за №0000698, про продовження строку тримання підозрюваної під вартою задоволено.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, на 42 дні до 15 березня 2022 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник підозрюваної оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга адвоката обґрунтована тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази, які б виправдовували застосування до підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того, не підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В даній справі розумність строку тримання під вартою вже давно порушена, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували вину за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані. В матеріалах провадження відсутні достатні докази на підтвердження обґрунтованості підозри та тримання ОСОБА_6 під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подане 01.02.2022, тоді як строк тримання під вартою спливав 05.02.2022. тобто клопотання подане з порушенням п`ятиденного строку його подання.

Слідчий суддя не врахував покази єдиного свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що саме він вчинив правопорушення, яке наразі інкримінується підозрюваній.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання підозрюваної під вартою та змінити запобіжний захід на такий, що не позбавлений з позбавленням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваної та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні слідчого відділення відділу поліції № Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000698, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2021 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 лютого 2022 року, яке вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 14.09.2021 близько 01 год. 30 хв. після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в домоволодінні останнього та на його запрошення по АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_12 , що виникла на ґрунті ревнощів, умисно, з метою позбавлення життя нанесла їй один удар ножом в шию, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді малокровності внутрішніх органів, ушкодження судин шиї, внаслідок чого ОСОБА_12 померла.

15 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16 вересня 2021 року слідчим СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за погодженням прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 було повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13 листопада 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 грудня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05 лютого 2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що на даний час досудове розслідування не закінчено та наявна необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, а саме необхідно витребувати висновки призначених судово-медичних експертиз, повідомити ОСОБА_6 про підозру в остаточній редакції, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та виконати інші необхідні дії.

У зв`язку з цим слідчим суддею строк досудового розслідування було продовжено до шести місяців, тобто до 15.03.2022.

Оцінюючи доводи клопотання про продовження строку тримання підозрюваної під вартою, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами слідчого та слідчого судді про обґрунтованість підозри.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обставини, які є підставою вважати підозру обґрунтованою, підтверджені наданими суду матеріалами досудового розслідування та були враховані попередніми ухвалами про обрання запобіжного заходу.

Посилання на покази свідка ОСОБА_10 про те, що саме він вчинив кримінальне правопорушення, а не ОСОБА_6 , не впливають на висновок суду про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_6 , так як свідок ОСОБА_10 надавав суперечливі покази, що потребує додаткової перевірки під час досудового розслідування. Як правильно вказав слідчий суддя, одна із підстав вважати підозру обґрунтованою є виявлення слідів крові потерпілої на взутті підозрюваної.

При цьому, на цій стадії провадження суд не вправі перевіряти докази з точки зору належності та допустимості, а також щодо того доводять вони чи ні винуватість особи, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй дій, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно бути розглянуте згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Тобто, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою особи слідчий суддя керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків та спливу строків досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваної, оскільки встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризики продовжують існувати, а сторона обвинувачення позбавлена можливості завершити досудове розслідування даного кримінального провадження до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу, що виправдовує таке втручання у права та інтереси підозрюваної.

Вирішуючи питання щодо наявності у даному кримінальному провадженні заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів виходить з того, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, дійшов обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий послався на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є особливо тяжким правопорушенням.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Колегія суддів погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати, що ризик втечі підозрюваного з метою переховування від органів досудового розслідування та ухилення від кримінальної відповідальності не зменшився та продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Беручи до уваги вищенаведені ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким, вказане в сукупності виключає можливість застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів вважає, що зміна підозрюваній застосованого відносно неї запобіжного заходу на більш м`який, про що заявлено захисником, не зможе запобігти встановленим ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування, в тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд також враховує той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Надані із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного матеріали доводять наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того, в ході перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що клопотання подано з порушенням п`ятиденного строку для її подачі, не знайшли свого підтвердження, з огляду на те, що клопотання подано 31.01.2022, а строк дії запобіжного заходу спливає 05.02.2022, тобто клопотання подано в межах визначеного у ст. 199 КПК України строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного перегляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже з наведених захисником мотивів, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою.

Інших істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді