Справа № 369/185/22
Провадження №1-кс/369/107/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.01.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002690 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002690 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 з приводу того, що 16.10.2019 колишній директор ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ» шляхом обману заволодів майном ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ», а саме автомобілем марки «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування в якості потерпілої була допитана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила,щов 2017 році було засноване ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ», вона була співзасновником даного товариства. Директором на той час даного товариства був ОСОБА_5 . В жовтні 2019 року даного громадянина було звільнено з посади директора, на підставі Рішення власника ТОВ «СіЕм ДЖИ» № 15/10 від 15.10.2019 наказом № 161019/к від 16.10.2019, а директором вище вказаного товариства стала ОСОБА_4 . Фактично дане товариство знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21. Основним видом діяльності підприємства являється оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва.

На балансі їхнього підприємства знаходився автомобіль марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, доступ до котрого безперешкодно мав ОСОБА_5 . Коли дана особа була звільнена з даного товариства підприємством проведена інвентаризація, під час якої було виявлено, що відсутній автомобіль марки «Renault Dokker» , д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому відповідальна особа від даного підприємства ОСОБА_6 почала телефонувати ОСОБА_5 з метою з`ясувати, де на даний час знаходиться вищевказаний автомобіль.

Даний чоловік пояснював, що автомобіль знаходиться у його особистому користуванні та він його поверне особисто ОСОБА_4 , як директору підприємства. Однак до цього часу автомобіль він так і не повернув, крім того останній уникає зустрічей, на телефоні дзвінки не відповідає. Як стало відомо ОСОБА_4 на даний час вище вказаний автомобіль знаходиться в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 тримає гараж та там його переховує.

Окрім того в ході додаткового допиту ОСОБА_4 встановлено, що їй стало відомо, що 31.07.2021 автомобіль марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, перереєстровано на нового власника, а саме ОСОБА_5 , про що вона не знала, та будь-яких документів, а саме договорів купівлі-продажу на вищевказаний транспортний засіб та будь-яких інших документів вона не підписувала.

Крім того, як повідомляла вже раніше ОСОБА_4 , в жовтні 2019 року ОСОБА_5 було звільнено з посади директора, на підставі Рішення власника ТОВ «СіЕм ДЖИ» № 15/10 від 15.10.2019, наказом № 161019/к від 16.10.2019, а директором вище вказаного товариства стала вона, що свідчить про те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу підроблений ОСОБА_5 , який всупереч її волі заволодів автомобілем марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, та ще й подальшому шляхом підробки документів переоформив дане авто на себе.

Також в якості свідка допитана ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що в 2017 році було засноване ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ», де директором на той час був ОСОБА_5 . В жовтні 2019 року даного громадянина було звільнено з посади директора, на підставі Рішення власника ТОВ «СіЕм ДЖИ» № 15/10 від 15.10.2019 року, наказом № 161019/к від 16.10.2019, а директором вище вказаного товариства стала ОСОБА_4 . Фактично дане товариство знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21. Основним видом діяльності підприємства являється оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва.

На вищевказаному товаристві вона працює помічником керівника.

Так на балансі їхнього підприємства знаходився автомобіль марки Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, доступ до котрого безперешкодно мав ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 було звільнено з даного товариства була проведена інвентаризація, під час якої було виявлено, що відсутній автомобіль марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_6 , як помічнику директора була поставлена задача розібратись в даній ситуації та з`ясувати, де на даний час знаходиться автомобіль, останнім хто ним користувався був ОСОБА_5 .

В подальшому нею було здійснено неодноразово телефоні дзвінки на номер телефону ОСОБА_5 , який повідомляв, що автомобіль марки Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску знаходиться в його користуванні, що він на даний час йому потрібен в зв`язку з перевезенням, якихось речей та сказав, що даний автомобіль поверне особисто ОСОБА_4 найближчим часом.

Про дану ситуацію вона повідомила свого директора, котра сказала їй зателефонувати ОСОБА_5 на слідуючому тижні та нагадала, щоб він завіз автомобіль на територію товариства.

В подальшому ОСОБА_6 знову через тиждень зателефонувала ОСОБА_5 , на що він їй знову повідомив, що даний автомобіль йому ще потрібен, щоб вона більше йому не телефонувала, всі питання він особисто владнає з ОСОБА_4 . Однак, як відомо ОСОБА_6 , до цього часу автомобіль на підприємство не повернутий, ОСОБА_5 будь-яких зустрічей уникає, на телефоні дзвінки не відповідає та всупереч законодавству переховує автомобіль марки Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, який являється власністю їхнього товариства згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , автомобіль марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, належить ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21.
Згідно інформаційної довідки 31.07.2021 автомобіль марки «RENAULT DOKKER», д.н.з. НОМЕР_1 , був перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу, власник ОСОБА_5 . Номерні знаки на вищевказаному автомобілі були змінені на НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що державна перереєстрація здійснювалася в територіальному сервісному центрі МВС України № 8047, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 110-а, за договором укладеним у СГ №8120/21/001096 від 31.07.2021.
21.12.2021 згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №369/16564/21 від 30.11.2021 протоколом тимчасового доступу до речей і документів було вилучено оригінал реєстраційної справи, в якій виявлено договір комісії №8120/21/1/001128 від 30.07.2021, який укладений між ТОВ «АВТОМІСТ-СЕРВІС» в особі ОСОБА_7 , та ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ», однак з показів потерпілої ОСОБА_4 , будь-якої довіреності на будь-яку особу з правом продажу вона не видавала, та окрім того, наказом № 161019/к від 16.10.2019, ОСОБА_5 було звільнено з займаної посади, що свідчить про те, що договір комісії підписувала не уповноважена особа ТОВ «СІ ЕМ ДЖИ».

Вищезазначений транспортний засіб у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказаний транспортний засіб марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках Кримінального кодексу України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою або нижчою за ринкову вартість, і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи те, що транспортний засіб марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, має значення речового доказу, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначений вище транспортний засіб.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України, Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, ст. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органам дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 ГПУ, МВС України, ДПАУ СБУ, ДСАУ.
У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просив суд накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору.
Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: переліченим вище та зазначеним в пункті 1 транспортним засобом, незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002690 від 21.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору.
Заборонити відчужувати рухоме майно, а саме: автомобіль марки «RENAULT DOKKER» СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, номер шасі НОМЕР_2 , 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору, що може перешкодити кримінальному провадженню.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1