Справа № 447/3171/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1157/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скарну ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суд Львівської області від 1 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «Renaul-Kangoo», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000263, та які вилучено 1 жовтня 2021 року, заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном, до скасування арешту на майно у встановленому КПК України порядку.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2021 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині користування автомобілем та передати їй автомобіль на відповідальне зберігання.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що з матеріалів, долучених до клопотання про накладення арешту на майно не вбачається, що автомобіль є доказом злочину, підлягає спеціальні конфіскації тощо; також матеріали клопотання не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту на майно, оскільки вона не є учасником кримінального провадження.

Звертає увагу, що у клопотанні та ухвалі слідчого судді не вказано доказів, що вона має намір переховувати чи вчиняти будь які дії відносно приховування чи знищення автомобіля.

Повідомляє, що на даний час автомобіль знаходиться на відкритому спеціальному майданчику тимчасового зберігання автотранспорту, де псуються агрегати автомобіля, що призводить до знищення транспортного засобу

Заслухавши доповідача, доводи власника майна на підтримку своєї апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000263 від 1 жовтня 2021 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами клопотання, 1 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000263, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що 30 вересня 2021 року у ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області надійшла заява від в.о. голови правління ПАТ «Миколаїв-Львівський комбінат будівельних конструкцій» ОСОБА_8 про те, що у невстановлений період часу, невідома особа у с. Розвадів, Стрийського району, Львівської області, по вул. Вапняно Кар`єрній вчинила крадіжку елементів залізно дорожнього покриття (рельсів), які перебувають на балансі ПАТ «Миколаїв-Львівський комбінат будівельних конструкцій», чим спричинено матеріальну шкоду даному підприємству.

30 вересня 2021 року під час огляду місця події в с. Розвадів, Стрийського району, Львівської області, по вул. Вапняно Кар`єрній виявлено відсутність елементів залізно дорожнього покриття, рельсів, які слугують під`їзними залізничними шляхами до ПАТ «Миколаїв-Львівський комбінат будівельних конструкцій». Юридична та фактична адреса : вул. Вапняно-Кар`єрна,6, м. Миколаїв, Стрийського району, Львівської області.

30 вересня 2021 року надійшов рапорт ст. о/у СКП ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів в м. Миколаїв, по вул. Шептицького, поблизу кафе-бару «Панорама Хол» виявлено автомобіль марки «Renault-Kangoo», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , із автомобіля виступає металева колійна рельса. Водій ОСОБА_9 відмовився надавати будь-які покази з даного приводу.

30 вересня 2021 року під час огляду місця події в м. Миколаїв, по вул. Шептицького, поблизу кафе-бару «Панорама Хол» виявлено автомобіль марки «Renault-Kangoo», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , із автомобіля, а саме незачинених дверей багажника виступає металева колійна рельса. Надати будь які покази з приводу даного майна присутній при огляді ОСОБА_9 відмовився.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновків слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на автомобіль марки «Renaul-Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого про арешт майна та в обґрунтування свого рішення зазначив, що з метою збереження речового доказу та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, та проведення ряду експертиз, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «Renault-Kangoo», р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , які визнанні речовими доказами у кримінальному провадженню.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіркою клопотання та доданих до нього слідчим матеріалів, а також матеріалів, які були предметом розгляду в суді, колегією суддів встановлено, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону як при його внесенні так і при розгляді, що суттєво вплинуло на правильність прийнятого рішення.

З матеріалів провадження не вбачається, що майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом.

В клопотанні жодним чином не доведено, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації або для забезпечення цивільного позову.

Слідчий суддя не дав належної правової оцінки доводам слідчого щодо об`єктивності накладення арешту, не звернув увагу на відсутність доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати, а апеляційну скаргу власника майна слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 1 жовтня 2021 року про накладення арешту на майно - скасувати.

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, автомобіль марки «Renaul-Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4