Справа № 543/953/20
УХВАЛА
08 лютого 2022 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши упідготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,
у с т а н о в и в:

І. Історія провадження.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.05.2021 визначено підсудність вищевказаного кримінального провадження №0000161 від 11.06.2020 відносно ОСОБА_4 Пирятинському районному суду Полтавської області.
Відповідно до ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 03.08.2021 кримінальне провадження №0000161 від 11.06.2020 відносно ОСОБА_4 було закрите на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.10.2021 указану вище ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 03.08.2010 скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.11.2021 у вказаній справі призначено підготовче судове засідання.
ІІ. Вирішення питання про призначення судового розгляду
2.1. Позиція прокурора
У підготовчому судовому засіданні прокурор уважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження на підставі обвинувального акта та провести його у відкритому судовому засіданні. Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення та закриття кримінального провадження не вбачається. Справа підсудна Пирятинському районному суду Полтавської області. Також подав клопотання про виклик в судове засідання для допиту свідків обвинувачення, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту.
2.2. Позиція сторони захисту
Захисник та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просили повернути прокурору обвинувальний акт, який на думку сторони захисту не відповідає вимогам закону.
Ухвалою суду від 31.01.2022 у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору відмовлено.
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2022 також було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

2.3. Щодо призначення судового розгляду
Вирішуючи питання про призначення судового розгляду, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для його повернення прокурору немає.
Підстави для зупинення або закриття кримінального провадження відсутні.
Кримінальне провадження підсудне Пирятинському районному суду Полтавської області на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 28.05.2021.
На час проведення підготовчого судового засідання порушень вимог процесуального закону, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, не встановлено.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Розгляд кримінального провадження, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, - відсутні.
За вказаних вище обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
ІІІ. Розгляд клопотань сторін кримінального провадження про виклик свідків та витребування доказів
Приписами п.4 ч.2 ст.315 КПК України встановлено, що з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів.
У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотав про виклик в судове засідання для допиту свідків обвинувачення, зазначених в реєстрі до обвинувального акту, які можуть надати показання на підтвердження обставин, зазначених в обвинувальному акті.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений не заперечували щодо виклику у судове засідання указаних свідків обвинувачення. Просили забезпечити судовий виклик до суду для допиту свідків обвинувачення одночасно у такому ж складі груп, у якому вони приймали участь в якості понятих при проведенні процесуальних та слідчих діях під час досудового розслідування, щоб допитані і недопитані свідки не спілкувалися між собою за межами приміщення суду, а саме: особи, які приймали участь в якості понятих при оперативній закупівлі наркотичних засобів 31.07.2020 року та огляду і помітки грошових коштів: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; особи, які приймали участь в якості понятих при оперативній закупівлі наркотичних засобів 14.08.2020 року та огляду і помітки грошових коштів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , особи, які приймали участь в якості понятих при затриманні та спричиненні тілесних ушкоджень працівниками поліції ОСОБА_10 та його освідуванні: ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 . Просив здійснити судовий виклик до суду для допиту стороною захисту в якості свідків осіб, які у Реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені і на досудовому розслідуванні не допитувались: ОСОБА_13 , колишнього начальника Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури, ОСОБА_14 , колишню старшу слідчу СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області; ОСОБА_15 , оперуповноважений СКП Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області та ОСОБА_16 , старший інспектор-криміналіст СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, свідка сторони захисту ОСОБА_17 . В обґрунтування клопотання про виклик та допит як свідків прокурора, слідчого у даному кримінальному провадженні та працівників Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області пояснив, що ці свідки можуть підтвердити обставини жорстокого поводження з ОСОБА_4 працівниками поліції в момент його затримання в порядку ст.208 КПК України, що мало місце 14.08.2020 року, порушення передбаченої законодавством процедури проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу під час проведення НСРД від 31.07.2020 року та 14.08.2020 року; порушення порядку вилучення, упакування та передачі на зберігання речових доказів під час досудового розслідування; обставин, які свідчать про очевидність провокування особи ОСОБА_4 на вчинення злочину під час проведення НСРД від 31.07.2020 року та 14.08.2020 року за сприяння працівників правоохоронних органів.

Крім того, захисник просив з метою підготовки до судового розгляду та мети перевірки судом чи застосована належна правова процедура правоохоронними органами стосовно особи ОСОБА_4 на стадії отримання, документування, фіксування відомостей що мають ознаки кримінального правопорушення, до внесення та після внесення відомостей в ЄРДР, витребувати:

1)із Оржицького ВП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області матеріали перевірки стосовно ОСОБА_18 , на які слідчий посилається у своїй фабулі при внесенні відомостей до ЄРДР № 0000161 від 11.06.2020 року, а саме: «11.06.2020 до ч/ч Оржицького ВП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали перевірки про те, що один із жителів Оржицького району... систематично займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабіс»;

2)із Оржицького районного суду Полтавської області матеріали розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , в яких містяться завірені належним чином документи, які слідчим ОСОБА_19 направлялись до суду в обґрунтування необхідності тримання ОСОБА_4 під вартою (справа № 543/744/20, пров. 1-кс/543/257/20).

У подальшому при відкритті матеріалів стороні захисту в порядку ст.290 КПК України до вказаних документів у незаконний спосіб були внесені виправлення на користь обвинувачення;

3)із Центрального управління Служби Безпеки України витребувати документи про надання допуску та доступу до державної таємниці ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_20 , які були залучені для участі в негласних слідчих (розшукових) діях щодо ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000161;

4)із Оржицької центральної районної лікарні оригінал Журналу обліку фактів звернення та доставлення до Оржицької ЦРЛ осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів та підрозділів поліції розпочатого 19.10.20.16 року із записом під № 18 від 14.08.2020 року вчиненого о 23:30 год., в якому зафіксовано локалізацію тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_4 при його затриманні працівниками поліції 14.08.2020 року поблизу с. Денисівка, Оржицького району.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання захисника про витребування документів з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

3.1. Мотиви суду
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про допит свідків підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вказані у клопотанні свідки наявні у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Клопотання захисту про порядок допиту указаних свідків є передчасним, оскільки порядок дослідження доказів вирішується судом на стадії судового розгляду.
Заслухавши клопотання захисника про виклик та допит як свідків ОСОБА_13 , колишнього начальника Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури, ОСОБА_14 , колишню старшу слідчу СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області; ОСОБА_15 , оперуповноваженого СКП Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області та ОСОБА_16 , старшого інспектора-криміналіста СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області, суд приходить до наступних висновків.
З огляду на обґрунтування підстав для необхідності виклику та допиту в судовому засіданні у якості свідків прокурора, слідчого, оперативного співробітника та інспектора-криміналіста, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, оскільки процесуальним законом слідчий наділений правом і обов`язком збирати і представляти суду докази. Повноваження прокурора визначені ст. 36 КПК України. Слідчий є посадовою особою, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове слідство у кримінальній справі, а відповідний оперативний співробітник виконує доручення слідчого в межах його компетенції відповідно до вимог ст.ст. 40, 41 КПК України. Інших повноважень і обов`язків у прокурора, слідчого, оперативного співробітника в кримінальному процесі немає. Інформація, яка відома прокурору, слідчому, оперативному співробітнику щодо обставин вчинення злочину отримана ним оперативним шляхом та знайшла своє відображення у прийнятих процесуальних рішеннях. Вказані особи не можуть бути допитані як свідки з приводу процедури проведення слідчих дій, у тому числі проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Окрім того, процесуальні питання допиту більшості учасників процесу врегульовані кримінально-процесуальними нормами, але жодна з них не регулює порядок допиту слідчого, прокурора, що є стороною обвинувачення в силу п.19 ч.1 ст.3 КПК України.

Щодо встановлення обставин жорстокого поводження з обвинуваченим під час його затримання суд зазначає, що перевірка цих обставин, зокрема перевірка дій поліцейських Оржицького відділення поліції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області під час проведення досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , в силу положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» повинна бути проведена відповідним компетентним органом, яким є Державне бюро розслідувань, а саме: територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві.
Клопотання захисту про виклик свідка ОСОБА_17 суд вважає передчасним з огляду на те, що ця особа не набула статусу свідка на стадії досудового розслідування, а під час підготовчого судового засідання суд позбавлений можливості встановити, чи відомі цій особі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. Таке рішення можливо прийняти тільки після безпосереднього дослідження судом доказів.
Частиною 2 ст. 349 КПК України передбачено, що обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
У зв`язку з цим суд відмовляє у задоволенні зазначеного вище клопотання та роз`яснює, що сторона захисту не позбавлена можливості порушувати перед судом питання про виклик свідків як на підтвердження власної версії подій, так і на спростування версії обвинувачення, під час судового розгляду, шляхом звернення з відповідним клопотанням в порядку ст. 350 КПК України.
Вирішуючи клопотання захисника щодо витребування доказів, суд, зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Тому не підлягає задоволенню клопотання захисника про витребування з Оржицького районного суду Полтавської області матеріалів розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , в яких містяться завірені документи, які слідчим ОСОБА_19 направлялись до суду в обґрунтування необхідності тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки захисником не доведено, що зазначена в цих документах інформація має доказове значення у даному кримінальному провадженні. Суд підкреслює, що у відповідності до частини першої статті 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження і не може покладатися на суд, оскільки він, як зазначено у частині шостій статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Щодо клопотання захисника про витребування із Оржицького ВП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області матеріалів перевірки стосовно ОСОБА_18 , на які слідчий посилається у своїй фабулі при внесенні відомостей до ЄРДР № 0000161 від 11.06.2020 року, суд зазначає таке.
Змагальність процесу передбачає свободу сторін у висловленні своїх заперечень, у тому числі щодо допустимості тих чи інших доказів. Зокрема, це прямо випливає зі змісту ч.3 ст.89 КПК України. Цьому праву кореспондує відповідний обов`язок іншої сторони довести допустимість такого доказу (ч.2 ст.92 КПК України). Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На стадії підготовчого судового засідання суду не відомо, які матеріали та документи буде використовувати сторона обвинувачення у якості доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки ці питання вирішуються під час судового розгляду. За таких обставин, сторона захисту не позбавлена права порушити питання про відкриття матеріалів досудового розслідування, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР на стадії судового розгляду під час вирішення питання допустимості доказів, наданих стороною обвинувачення.
Щодо клопотання захисника про витребування із Оржицької центральної районної лікарні оригіналу Журналу обліку фактів звернення та доставлення до Оржицької ЦРЛ осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру, в якому зафіксовано локалізацію тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_4 при його затриманні працівниками поліції 14.08.2020 року поблизу с. Денисівка, Оржицького району, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню і повторно зазначає, що перевірка обставин застосування працівниками поліції фізичного насильства при затриманні особи в силу положень Закону України «Про Державне бюро розслідувань» повинна бути проведена відповідним компетентним органом, яким є Державне бюро розслідувань, яке повинно встановити факт застосування такого насильства та надати оцінку діям працівників поліції.
Не підлягає також задоволенню клопотання захисника про витребування із Центрального управління Служби Безпеки України документів про надання допуску та доступу до державної таємниці понятим, які були залучені при проведенні негласних слідчих (розшукових) діях щодо ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000161. Поняті сторонні особи, яких запрошують працівники органів досудового розслідування бути присутніми при проведенні обшуку, виїмки, огляду, пред`явленні осіб і предметів для впізнання, відтворенні обстановки і обставин події (слідчий експеримент), опису майна. Поняті засвідчують своїми підписами відповідність записів у протоколі слідчої дії виконаним діям. Ці особи не мають доступу до відомостей про факти або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що становлять державну таємницю та не потребують такого доступу.

IV. Розгляд клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення застави.
4.1 Мотиви клопотання.
Захисник ОСОБА_5 подав суду клопотання в інтересах заставодавця ОСОБА_21 про повернення застави, в якому зазначив наступне. Під час досудового розслідування ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 16.08.2020 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.06.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 14 год. 30 хв. 13 жовтня 2020 року. Одночасно визначено можливість внесення застави в сумі 147140 грн, яку згідно ухвали суду від 18.08.2020 року необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області. На виконання ухвали суду заставодавцем ОСОБА_21 внесено визначену судом суму коштів, як заставу за ОСОБА_4 на вказаний в ухвалі суду банківські реквізити ТУ ДСА в Полтавській області, що підтверджується копією квитанції № 0.0..1 від 18.08.2020 року. На даний час визначений судом строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сплинув 13.10.2020 року, стороною обвинувачення у передбачені законом строки клопотання про продовження запобіжного заходу до суду не надійшли. Підстави для обрання нового запобіжного заходу відсутні. Виходячи з норм ч. 3 ст.315 КПК України вважає суд зобов`язаний вирішити питання про скасування запобіжного заходу та повернення застави заставодавцю ОСОБА_21 . В межах строків досудового розслідування і до цього часу фактів порушення ОСОБА_4 , покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу, обов`язків не встановлено. Тобто запобіжний захід діє, доки діє ухвала та діє строк, який визначений у ній. З моменту спливу строку дії ухвали припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою.

Застава забезпечує виконання обов`язків, які покладені на особу, і ці дві правові категорії нерозривно пов`язані між собою, а закінчення обов`язків призводить до закінчення строку перебування застави на рахунку у бюджеті.

Просив повернути заставодавцю ОСОБА_21 внесену 18.08.2018 року заставу в розмірі 147140 грн, що знаходяться у отримувача, яким є ТУ ДСА України в Полтавській області.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання заставодавця про повернення застави з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, а застава є безстроковим запобіжним заходом.

4.2. Мотиви суду
За приписами ст.202 КПК України, у разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Застава є безстроковим запобіжним заходом; закон не передбачає необхідності її продовження (на відміну, наприклад, від тримання під вартою або домашнього арешту).

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стосовно ж посилання захисника ОСОБА_5 та заставодавця на закінчення строку дії застави у зв`язку із закінчення строку, на який на обвинуваченого були покладені обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, то суд зазначає, що згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію саме в цій частині, а обов`язки скасовуються. Натомість, в частині застосованого запобіжного заходу у вигляді застави ухвала продовжує діяти. КПК України взагалі не визначено строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, а тому такий є безстроковим і діє до його скасування або зміни.
За приписами ст. 183 КПК України,слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно ч.7 ст. 42 КПК обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Таким чином одночасно із застосуванням застави при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд зобов`язав обвинуваченого з`являтися за кожною вимогою до слідчого та суду та поклав інші обов`язки згідно ч.5 ст.194 КПК, термін дії яких закінчився. Разом з тим обов`язок підозрюваного з`являтися до суду триває протягом усього судового провадження та в разі його невиконання, внесені у вигляді застави кошти, звертаються в дохід держави.

Таким чином, натепер суд не вбачає підстав для скасування запобіжного заходу, обраного обвинуваченому у виді застави.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Водночас, кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням заставодавця. Натомість ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що під час кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
За таких обстави, суд не вбачає і підстав для повернення заставодавцю внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 застави.
V. Розгляд клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення.
5.1 Мотиви клопотання.
Захисник ОСОБА_5 подав суду клопотання про скасування заходу забезпечення в обґрунтування якого зазначив наступне.
Під час досудового розслідування ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 27.08.2020 року частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.06.2020 року та накладено арешт на майно, в тому числі на мисливську гладкоствольну рушницю «FABARMALPHA» номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, належну ОСОБА_4 .

Мотивом прийнятого рішення суд зазначив, що вона може бути конфіскована у подальшому при прийнятті остаточного рішення по справі.

Під час досудового розслідування, яке тривало з 11.06.2020 по 22.10.2020 року органами досудового розслідування в діях ОСОБА_18 не встановлено жодного доказу про вчинення ним будь-якого корисливого злочину, що підтверджується відсутністю у обвинувальному акті кваліфікуючої ознаки - корисливий мотив.

Крім цього, обвинувальний акт так і Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить фактичних даних про придбання мисливської гладкоствольної рушниці «FABARMALPHA» номер НОМЕР_1 , 2010 року, за кошти, здобуті ОСОБА_4 в результаті будь-якої протиправної (злочинної) діяльності, що є підставою для прийняття рішення судом про конфіскацію майна.

З огляду на вищевикладене вважає, що в даний час у застосуванні заходу забезпечення в частині накладення арешту на мисливську гладкоствольну рушницю «ЯАВАРМАІ-РНА» номер НОМЕР_1 , 2010 року - відпала законна потреба. Просив скасувати арешт на майно ОСОБА_4 а саме на мисливську гладкоствольну рушницю «РАВАРМАІ_РНА» номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, накладений ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 27.08.2020 року у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.06.2020 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про скасування заходу забезпечення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, з огляду на те, що гладкоствольна рушниця є власністю обвинуваченого та може бути конфіскована на виконання покарання згідно обвинувального вироку суду про конфіскацію майна засудженого, призначення якого є обов`язковим за ст.307 КК України.

5.2. Мотиви суду
Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 27.08.2020 року частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.06.2020 року та накладено арешт на майно в тому числі на мисливську гладкоствольну рушницю «FABARMALPHA» номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, належну ОСОБА_4 .

Метою арешту вказаної гладкоствольної рушниці в ухвалі суду вказано забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення, необхідне для забезпечення конфіскації майна.
Абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК визначає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 59 КК України). Суд виходить насамперед з того, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Таким чином, арешт вилученого майна обвинуваченого необхідний для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. Це додаткове покарання, визначене як обов`язкове санкцією ч. 2 ст.307 КК та не потребує доведення корисливого мотиву для його застосування.

VІ. Висновок
Вирішивши всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та встановивши відсутність обставин, які б унеможливили призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта.
Керуючись ст.314,315,316 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Призначити кримінальне провадження №0000161 від 11.06.2020 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,до судового розгляду у відкритому судовому засіданні однооособово cуддею в приміщенні Пирятинського районного суду Полтавської області (м. Пирятин Полтавської області, вул. Соборна, 41) на 13-00 год 16 лютого 2022 року.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про виклик свідків задовольнити. Викликати у судове засідання свідків обвинувачення згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик свідків та витребування документів - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення - арешту майна ОСОБА_4 - гладкоствольної рушниці FABARMALPHA номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску, накладеного ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 27.08.2020 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_21 про повернення застовадавцю ОСОБА_21 застави, внесеної 18.08.2020 за ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1