Провадження №1-і/127/2/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку

відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про яке внесені 19 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2021 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може ухилятися від суду, оскільки він перебував у розшуку, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже підстав для зміни запобіжного заходу не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтованим.

Прокурор в судовому засіданні своє клопотання підтримала та зазначила, що оскільки наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому існують всі підстави для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не заперечив.

Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2021, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів, починаючи з 18.11.2021 до 16.01.2022 включно.

23.04.2020 набрав чинності Закон України від 13.04.2020 № 558-IX «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 558-IX).

Зазначеним Законом № 558-IX пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК викладено у новій редакції та встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Абзацам шостим пункту 1 Закону № 558-IX регламентовано, що у разі неможливості у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

З огляду на викладене, зважаючи на неможливість головуючим суддею ОСОБА_6 у зв`язку з перебуванням у відпустці, у визначений КПК строк розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу, зазначене клопотання 13.01.2022 на підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. Під час судового провадження суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Згідно зі частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в судовому засіданні не встановлено. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити кримінальні правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що клопотань про передання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, до суду не надходило.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 370-372, 508 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів, починаючи з 13.01.2022 до 13.03.2022 включно.
Строк дії ухвали суду 60 днів, до 13.03.2022 включно.
Копію ухвали для виконання направити до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» (адреса: 21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, 109).
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Для особи, стосовно якої продовжено строк запобіжного заходу, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: