Справа № 357/271/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2022 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002736 від 07.11.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, утриманців не має, працюючого в ТОВ «НВП ВАЛСА ГТВ» на посаді слюсара-ремонтника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

06.11.2021 близько 13-10 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «PEUGEOT 605» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по дворовій території вул. В.Стуса, 48, що в м. Біла Церква, Київської області, порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.1.7 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», тобто водій ОСОБА_3 проявив неуважність та безпечність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перед початком руху та під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, у разі потреби не звернувся за допомогою до інших осіб , в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила дворову територію.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: перелом правої ключиці, перелом 5,6 ребер праворуч. Дані ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного зрощення переломів необхідно тривалий строк більше ніж 3 тижні.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3(б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України. Зазначає, що повністю примирилася із обвинуваченим, він відшкодував їй заподіяну шкоду, тому вона не має до нього жодних претензій матеріального та морального характеру. Зазначила, що їй зрозумілі правові наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав. Надала суду заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з їхнім примиренням, на підставі ст. 46 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, мотивуючи тим, що вину в інкримінованому йому необережному нетяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнає, щиро кається у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки, примирився з нею, про що надав суду відповідну заяву. Повідомив, що йому зрозумілі правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Прокурор висловився про доцільність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання обвинуваченого та заяву потерпілої, заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, є нетяжким злочином.

Із довідки УІТ МВС України в Київській області від 14.12.2021 вбачається, що ОСОБА_3 раніше не вчиняв кримінальних правопорушень.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначила, що будь-яких претензій матеріального й морального характеру до останнього не має, та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання про речові докази.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

П О С ТА Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити.

Речовий доказ: автомобіль марки «PEUGEOT 605» д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , після набрання ухвалою законної сили залишити в розпорядженні останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_6