Провадження №11-сс/824/4670/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_6 ,
адвокатів, які діють в інтересах
заявника ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000096 від 15.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

02 липня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000096 від 15.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно 01.07.2021 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у валюті долари США у загальній сумі 175 037 (купюри, що схожі на іноземну валюту); грошові кошти у валюті «Євро» у загальній сумі 42 800 (купюри, що схожі на іноземну валюту).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня2021 року клопотання прокурора задоволено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування доведеності того, що вилучені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження необхідно з метою його збереження та унеможливлення відчуження.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає, що під час розгляду клопотання мали місце неповнота судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не повідомлено про дату розгляду клопотання внаслідок чого не з`ясовано походження грошових коштів вилучених у ОСОБА_7 , що призвело до порушення його прав, а також залишено поза увагою, що матеріали клопотання не містять доказів незаконного походження грошових коштів. При цьому, наявність лише постанови про визнання майна речовим доказом не є достатньою підставою для арешту майна саме як речового доказу. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;
адвокатів, які діють в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді, третім відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000096 від 15.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТДВ «Перечинський Лісохімічний Комбінат» () діючи за попередньою змовою, ухилились від сплати акцизного податку та інших обов`язкових платежів, шляхом проведення «сумнівних» фінансово-господарських операцій, які полягають у ввезенні на митну територію України товарів, їх переробленні та подальшому реекспорті продуктів переробки в адресу підприємств-нерезидентів.

Так, встановлено, що ТДВ «Перечинський Лісохімічний Комбінат» не являється виробником спирту етилового, проте наявна інформація, що фактичне придбання вказаним підприємством спирту етилового здійснюється на території України, який з метою ухилення від сплати акцизного податку «маскується» під розчинники. ЗА період 2019-2020 років ТДВ «Перечинський Лісохімічний Комбінат» у відповідності до податкових накладних придбано спирту етилового в загальній кількості 23 400 дал. (184 т.), що у відповідності до кількості виробленого та експортованого «Етилацетату» недостатньо для забезпечення виготовлення такої кількості готової продукції.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що за адресою проживання власника ТДВ «Перечинський Лісохімічний Комбінат» ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , зберігаються речі та документи, пов`язані з діяльністю підприємства.

01 липня 2021 ротку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва проведено обшук за вказаною вище адресою під час якого виявлено та вилучено готівкові кошти у сумі 175 037 доларів США (купюри, що схожа на іноземну валюту), 42 800 Євро (купюри, що схожі на іноземну валюту).

02 липня 2021 року слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами грошових коштів у сумі 175 037 доларів США (купюри, що схожа на іноземну валюту), 42 800 Євро (купюри, що схожі на іноземну валюту).

05 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000096 від 15.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно 01.07.2021 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у валюті долари США у загальній сумі 175 037 (купюри, що схожі на іноземну валюту); грошові кошти у валюті «Євро» у загальній сумі 42 800 (купюри, що схожі на іноземну валюту).

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість вказаних грошових коштів та речей предметом кримінального правопорушення та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати майно на яке накладено арешт, таким, що не має жодного критерію речових доказів у кримінальному провадженні, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прокурором доведено, що зазначені готівкові кошти відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, їх визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не надано належної оцінки щодо причетності ОСОБА_7 до обставин, викладених в клопотанні про арешт майна, суд апеляційної інстанції зазначає, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна таким, що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та прийшов до правильного висновку про те, що не застосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучене 01.07.2021 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у валюті долари США у загальній сумі 175 037 (купюри, що схожі на іноземну валюту); грошові кошти у валюті «Євро» у загальній сумі 42 800 (купюри, що схожі на іноземну валюту), діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_10 , необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, залишити без змін, як мотивовану та законну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_7 ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000096 від 15.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.204 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно 01.07.2021 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у валюті долари США у загальній сумі 175 037 (купюри, що схожі на іноземну валюту); грошові кошти у валюті «Євро» у загальній сумі 42 800 (купюри, що схожі на іноземну валюту), залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4