Справа №538/1750/20
Провадження №1-о/538/1/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову у відкритті провадження
18 січня 2022 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Лохвицького районного суду від 05.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.10.2020 року задоволене клопотання заступника начальника СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 за погодженням з начальником Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та у відношенні ОСОБА_2 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

17.01.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд вищевказаної ухвали слідчого судді за нововиявленими обставинами.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами поряд з іншими даними також зазначається: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Відповідно до частини 1 статті 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Статтею 369 КПК України визначені, що судове рішення може бути викладено у формі вироку або у формі ухвали суду.

Згідно ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення будь-якої інстанції.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.3 КПК України судом першої інстанції є районний, районний у місті, міський та міськрайонний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

Пунктом 24 ч.1 ст. 3 КПК України передбачено, що судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

На це вказує і зміст ст. 459 КПК, частина друга якої визначає, що слід вважати нововиявленими обставинами: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).

Такий висновок цілком узгоджується із загальним законодавчим підходом до регламентації різних процедур перегляду судових рішень. Наприклад, чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті, однак лише в деяких, дуже обмежених, випадках передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвал суду, що постановляються під час підготовчого судового засідання чи судового розгляду кримінального провадження і якими розгляд цього провадження не завершується по суті.

Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Такий висновок ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень (res judicata), що знаходить відображення й у змісті відповідних положень інших процесуальних кодексів. Так, стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

До того ж, на відміну від права на апеляційне оскарження, жодна норма КПК не містить указівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів.

Так, у главі 34 КПК йдеться лише про «суд», тоді як «слідчий суддя» взагалі не згадується.

Крім того, ст. 260 КПК передбачає, що право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. При цьому відповідно до положень ст. 3 КПК, яка містить визначення основних термінів КПК, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК).

При цьому відсутність можливості перегляду за нововиявленими обставинами рішень слідчих суддів, ухвалених під час досудового розслідування, цілком компенсується іншими процесуальними механізмами (наприклад, необхідністю періодично переглядати обґрунтованість подальшого застосування запобіжного заходу, можливість подати слідчому судді клопотання про скасування чи зміну такого заходу, можливістю апеляційного оскарження окремих ухвал слідчого судді, можливістю заявити заперечення щодо законності ухвал слідчого судді в підготовчому судовому засіданні чи на стадії судового розгляду тощо).

Таким чином, ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому Главою 34 КПК України.

Аналогічний висновок міститься у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.02.2020 року (справа № 522/14170/17р. провадження № 51-183кмо19).

Розширеному тлумаченню перелік рішень, які можливо переглянути за нововиявленими обставинами, не підлягає. Законодавець не передбачив такої можливості, виходячи із принципу таємниці проведення досудового розслідування, тому рішення слідчого судді перегляду за нововиявленими обставинами не підлягають, така можливість чинним КПК України не встановлена.

ОСОБА_2 ставить питання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали, яка винесена слідчим суддею. Проте, виходячи зі змісту Глави 34 КПК України, ухвала слідчого судді не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 3, 260, 459, 464 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня отримання її копії безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1