ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/462/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1558/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 162 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Оріхів Запорізької області, українець, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 26 серпня 2020 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

2) 29 вересня 2020 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

на підставі ст. 46 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження закрито, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, 31 січня 2021 року, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, долаючи перешкоду у вигляді зачинених воріт, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , законним власником якого є ОСОБА_10 , після чого, продовжуючи єдиний злочинний умисел, шляхом відчинення незачинених дверей, самовільно проник до салону автомобіля ВАЗ 217130 д/н НОМЕР_1 , який знаходився на території вказаного домоволодіння, законним власником якого є ОСОБА_10 та в якому перебував, поки його не було виявлено користувачем вказаного автомобіля ОСОБА_11 , тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_9 порушив право ОСОБА_10 на недоторканість до іншого володіння особи.
Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_11 звернулась до суду із заявою про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з ОСОБА_9 .

Задовольняючи заяву та звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, щиро розкаявся, примирився з потерпілою, відшкодував їй завдані збитки та усунув заподіяну шкоду.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікацію судом його дій, вважає, що ухвала суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дане кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення було розпочато слідчим за заявою потерпілої ОСОБА_10 і фактично остання відмовилась від обвинувачення, тому воно підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Разом з тим, одночасно із закриттям кримінального провадження ОСОБА_9 було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерплою, що суперечить вимогам ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_9 раніше судимий, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд невірно трактував заяву потерпілої ОСОБА_10 щодо відмови від приватного обвинувачення.

Просить ухвалу змінити, виключити з описової та резолютивної частини підставу для звільнення від кримінальної відповідальності «у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою», зазначити в ухвалі рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій не ставилось питання про погіршення становища, обвинувачений ОСОБА_9 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги не звернувся, у зв`язку із чим відповідно до ст. 405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника обвинуваченого, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву потерпілої ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, наведених вище вимог закону не дотримався.

Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 раніше двічі судимий вироками Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року та 29 вересня 2020 року, судимості за даними вироками не є погашеними або знятими в установленому законом порядку.

Вказане свідчить про неможливість звільнення ОСОБА_9 на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що потерпіла ОСОБА_10 у своїй заяві фактично відмовилась від обвинувачення в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, оскільки зі змісту заяви (а.с. 20) вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 просила суд звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження саме на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з її примиренням з обвинуваченим (т. 1, а.с. 20).

За таких обставин колегія суддів вважає, що правових підстав для внесення змін в описову та резолютивну частину ухвали суду першої інстанції, немає.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійсно неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, і відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, що є підставою для скасування ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно взяти до уваги доводи, які зазначалися в апеляційній скарзі прокурора, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 серпня 2021 року, якою ОСОБА_9 на підставі ст. 46 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, та кримінальне провадження закрито, скасувати.
Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 323/462/21