Справа № 302/1141/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/580/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2021 року задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції ОСОБА_8 (далі слідчий), погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор) у кримінальному провадженні № 0000161, внесеному 13.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.08.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, - у межах продовженого строку досудового розслідування, - до 11.01.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про передачу підозрюваного на поруки.

Зі змісту клопотання убачається, що слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. Відповідно до клопотання, 12.10.2021, приблизно о 21 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 1,54 проміле, що підтверджено висновком за результатами медичного огляду від 12.10.2021, керуючи автомобілем марки "Ауді А4" іноземної реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою "Долина-Хуст" із с. Верхній Бистрий до с. Майдан, Хустського району Закарпатської області, де на дорозі відсутня дорожня розмітка, по краях з обох сторін наявні узбіччя, вологе асфальтно-бетонне покриття дороги, у темну пору доби, на прямому відрізку дороги, на початку с. Майдан проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху та, не впоравшись із керуванням, з`їхав кювет у праву сторону по напрямку свого руху, від чого автомобіль перекинувся. Внаслідок перекидання автомобіля пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, інші пасажири: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , госпіталізовані в ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» з діагнозом забійні рани голови, ЗЧМТ, струс головного мозку. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 95/м від 15.11.2021 смерть неповнолітнього ОСОБА_9 настала від комбінованої травми голови, тулуба, яка призвела до крововиливу в головний мозок, перелому основи черепа, розриву печінки, крововиливів легень, які привели до масивної внутрішньої кровотечі та шоку, який і став безпосередньою причиною смерті. При судово-медичній експертизі виявлено тілесні ушкодження у вигляді: перелому основи черепа; субарахноїдальний крововилив; розрив печінки; крововилив легень; перелом ребер справа; вивих лівого плечового суглобу; рвана рана лівої щічної ділянки та рвана рана правої пахової ділянки; множинні синці та садна обличчя тулуба та кінцівок. Тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, субараахноїдального крововиливу, розриву печінки, крововиливу в легені виникли прижиттєво і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2,1,3 (б, в, г, л, о.) і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля з послідуючим випадінням з автомобіля, ударянням та ковзанням об тверде підлегле покриття і вкладаються в час події, яка мала місце 12.10.2021 та могли виникнути внаслідок ДТП. З клопотання також убачається, що діяння ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, що 13.10.2021 стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 11.12.2021 включно. Слідчий стверджує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може: переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих, які безпосередньо проживають разом із ним у будинку по АДРЕСА_1 і є єдиними очевидцями події, свідків, шляхом умовлянь, залякувань, погроз, не виключаючи підкупу останніх, з метою відмови їх від показань, зміни показань, експертів у кримінальному провадженні, оскільки, наразі не закінчено судово-медичну експертизу щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень малолітніх пасажирів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інженерно-транспортну експертизу за обставинами ДТП та експертизу технічного стану транспортного засобу, які мають істотне значення для прийняття кінцевого, об`єктивного, процесуального рішення у справі, оскільки міститимуть більш точні відомості про обставини ДТП та причетність підозрюваного до вчинення злочину; при цьому існує ризик того, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні також вказується на те, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали не видається можливим з об`єктивних причин. З огляду на вищевикладене, зазначається, що є підстави вважати, що інші, більш мякі, запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків. Тому слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 11 січня 2022 року включно.
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке віднесено до тяжких злочинів, наслідком якого є смерть людини, і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Окрім цього, на думку слідчого судді прокурором доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Так, слідчий суддя вважає, що заявлений ризик можливості переховування підозрюваного від слідства і суду, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який чи припинення дії раніше обраного запобіжного заходу, не минув і є виправданим продовження тримання під вартою на строк, який зазначений у клопотанні. Також не минув і ризик впливу обвинуваченого на потерпілу (дружину підозрюваного), яку орган досудового розслідування, залучив у кримінальне провадження як маму загиблого. Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що не має і не матиме претензій до підозрюваного. Натомість за встановленими обставинами органом досудового розслідування потерпіла до події ДТП разом з підозрюваним вживали алкогольні напої і на час скоєння ДТП перебували в стані алкогольного сп`яніння, зокрема потерпіла у стані значного ступеня сп`яніння. Окрім цього, з пояснень у кримінальному проваджені вбачається, що потерпіла перешкоджала доставці неповнолітніх дітей для їх допиту слідчим, зокрема старшого за віком сина щодо обставин ДТП, бо ця дитина з іншою малолітньою дитиною, а також з підозрюваним, який перебував за кермом автомобіля, та загиблим малолітнім сином, - перебували в салоні авто на час здійснення ДТП. Отже, є ризик того, що потерпіла і підозрюваний, як батьки (законні представники) можуть впливати на малолітнього сина, щодо спотворення обставин справи. Зазначені малолітні діти також унаслідок небажання потерпілої не оглянуті судовим медичним експертом для встановлення тілесних ушкоджень та визначення ступеня їх тяжкості, які вони отримали під час ДТП. Зазначене має суттєве значення, оскільки може впливати на висунення підозрюваному додаткового обвинувачення. Окрім цього, прокурор до матеріалів клопотання додав відомості про те, що підозрюваний є раніше судимим за вчинення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України кримінального правопорушення, згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.08.2021, який набрав законної сили ОСОБА_6 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який засудженим ОСОБА_6 сплачено. Натомість, ця судимість не знята і непогашена. Відповідно до цього вироку, 11.06.2021 приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 (дружині) тілесні ушкодження під час керування автомобілем марки «АУДІ А-4» іноземної реєстрації, рухаючись автодорогою в сторону села Майдан Хустського району, на ґрунті сварки між ними, зокрема під час керування автомобілем кулаком руки вдарив її в обличчя, а після приїзду додому в приміщенні будинку АДРЕСА_1 повторно намагався нанести побої. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 і ОСОБА_12 уклали угоду про примирення, яка була затверджена судом. Окрім цього, вирішуючи питання щодо продовження стоку дії запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено з об`єктивних причин і його строк продовжено до трьох місяців та існує необхідність у проведенні низки слідчих дій, які зазначені у клопотанні. Отже, на підставі вищезазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, що клопотання слідчого слід задовольнити, а відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та просить її скасувати. Стверджує, що клопотання сторони обвинувачення не містить доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що слідчим суддею, при розгляді клопотання, не оцінено характеризуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з них має інвалідність та потребує оперативного втручання на серце, у нього також є дружина, яка ніде не працює та перебуває на утриманні підозрюваного. При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги ту обставину, що потерпіла сторона дружина підозрюваного, жодних претензій до ОСОБА_6 не має, що підтверджується нотаріальною розпискою. Вказує і на те, що прокурором не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, докази якої мають бути надані для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та на змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , участь у його розгляді брали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник, адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Правильним є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події від 12.10.2021, під час якого зафіксовані обставини ДТП; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 24.11.2021; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 13.10.2021; довідкою з Міжгірської РЛ про діагноз стаціонарного хворого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , в яких виявлено ЗЧМТ, забійна рана голови, струс головного мозку; висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за результатами якого у ОСОБА_6 , виявлено 1.54% проміле алкоголю; висновком токсикологічної експертизи №2119 від 22.10.2021 за результатами якої у крові з вени ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 1.09%, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння; висновком судово-медичної експертизи трупа № 95/м від 15.11.2021, та іншими матеріалами кримінального провадження, копії яких додані до матеріалів вказаного клопотання, на підставі яких 13.10.2021 ОСОБА_6 було винесено повідомлення про підозру. Погоджуючись з указаним висновком колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. При цьому колегія суддів зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не оспорюється.
На переконання колегії суддів, обґрунтованим та правильним є висновок слідчого судді про існування ризиків, визначених пунктами 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведеності його вини ( ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів і за яке йому може бути призначено судом покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), а також те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено і його строк продовжено до трьох місяців, - вищенаведене є безумовною підставою для висновку про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, вказані у клопотанні слідчого існують.
Так, органом досудового розслідування доведено, що підозрюваний може: переховуватись від слідства і суду, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який; перешкоджати кримінальному провадженню; впливати на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні. На переконання колегії суддів, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя визнав, що підозрюваний може впливати на потерпілу (яка є його дружиною), і яку орган досудового розслідування залучив у кримінальному провадженні як маму загиблого. При цьому, слідчий суддя також врахував пояснення потерпілої, яка у судовому засіданні зазначила, що не має і не матиме претензій до підозрюваного. Окрім цього, колегія суддів вважає, що слідчим суддею дано належну оцінку тому факту, що за встановленими обставинами органом досудового розслідування потерпіла до події ДТП разом з підозрюваним вживали алкогольні напої і на час скоєння ДТП вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, зокрема потерпіла значного ступеня сп`яніння. При цьому, відповідно до пояснень слідчого і прокурора, які були надані під розгляду цього клопотання, потерпіла перешкоджала доставці неповнолітніх дітей для їх допиту, зокрема старшого за віком сина щодо обставин ДТП, тому що ця дитина з іншою малолітньою дитиною, а також з підозрюваним, який перебував за кермом автомобіля, та загиблим малолітнім сином, - перебували у салоні авто на час вчинення ДТП. Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що існує ризик того, що потерпіла і підозрюваний, як батьки (законні представники) можуть впливати на малолітнього сина, щодо спотворення обставин справи, внаслідок чого перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дав правильну оцінку тому факту, що підозрюваний ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч. 1 КК України згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.08.2021, який набрав законної сили (покарання у виді штрафу в сумі 850 грн засудженим ОСОБА_6 сплачено). У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 і ОСОБА_12 уклали угоду про примирення, яка була затверджена судом. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що стосунки зазначених осіб є такими, що можуть негативно вплинути на встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_6 , у разі їх спільного проживання зі свідками події ДТП.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Колегія суддів також визнає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок. Тому, доводи апелянта про те, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено, враховуючи вищенаведене, колегією суддів визнаються недоцільними.
Зі змісту клопотання слідчого убачається, що у такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі конкретизовано обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики існують і виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, - цьому слідчий суддя також дав об`єктивну правову оцінку.
Апеляційний суд відхиляє у тому числі доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з них має інвалідність та потребує оперативного втручання на серце, у нього також є дружина, яка є безробітною та перебуває на утриманні підозрюваного. Ці доводи, на переконання колегії суддів, жодним чином не впливають на висновки слідчого судді та не слугують підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Колегія суддів не вважає слушними доводи захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про те, що підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є долучена до апеляційної скарги нотаріально завірена розписка потерпілої ОСОБА_12 , зміст якої свідчить про те, що вона не має жодних претензій до підозрюваного ОСОБА_6 . Апеляційний суд не бере до уваги вищевказану розписку, оскільки вона не є підставою для сумнівів щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Апеляційний суд вважає, що продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.
Одночасно, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання старости Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради ОСОБА_15 про передачу підозрюваного ОСОБА_6 на поруки, оскільки староста Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради ОСОБА_15 не підтвердив наявність того рівня довіри, який би гарантував належну процесуальну поведінку підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а також гарантував би виконання покладених на нього обов`язків, при цьому, враховує і те, що підозрюваний ОСОБА_6 не пов`язаний родинними зв`язками зі старостою, не перебуває і не перебував під його виховним впливом, що породжує обґрунтовані сумніви у наявності у вказаної посадової особи місцевого самоврядування забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування, яке проводиться слідчим. При цьому колегія суддів бере до уваги і фактичні обставини скоєного у стані алкогольного сп`яніння діяння 1,54 проміле, те, що ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 ч. 1 КК України, згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.08.2021, який набрав законної сили (покарання у виді штрафу в сумі 850 грн засудженим ОСОБА_6 сплачено) і при цьому вказана посадова особа органу місцевого самоврядування не вживала заходи, спрямовані на виховання ОСОБА_6 у дусі додержання законів України, не допущення ним правопорушень, їх профілактика, недопущення застосування фізичного впливу щодо дружини, вживання спиртних напоїв і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки злочином спричинено загибель людини.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2021 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 січня 2022 року включно, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: