Провадження № 1-кп/127/780/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2021 р. за № 0000585 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 09.06.2021 року приблизно о 01 год. 00 хв. відпочивав на території залізничного вокзалу на АДРЕСА_3 , спільно зі своїми друзями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Приблизно о 01 год. 10 хв. до них підійшов незнайомий чоловік, а саме, ОСОБА_9 , після чого вони усі разом продовжили відпочивати та розпивати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин виникла суперечка, в ході якої між ними розпочалася штовханина, яка переросла у бійку. В цей час у ОСОБА_3 , який побачив, що у кишені куртки ОСОБА_9 знаходиться мобільний телефон, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 та почав завдавати йому удари кулаками обох рук в область голови та тулуба, чим спричинив ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 490 від 15.06.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді синців у потилично-тім`яній ділянці праворуч та ліворуч, у потиличній ділянці по центру, на передніх поверхнях правої та лівої вушних раковин, з переходом на їх задні поверхні та завушні ділянки, саден на задній поверхні грудної клітини ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок таких дій ОСОБА_9 впав на лавку та почав кликати на допомогу. Подолавши опір ОСОБА_9 та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, ОСОБА_3 о 01 год. 30 хв. відкрито заволодів мобільним телефоном виробника "Хіаоmi" торгової марки "Redmi" моделі "Redmi Note 3" в корпусі сірого кольору, який знаходився у кишені куртки ОСОБА_9 . Відповідно до висновку експерта № 3948/21-21 від 18.06.2021 року, вартість мобільного телефону виробника "Хіаоmi" торгової марки "Redmi" моделі "Redmi Note 3" становить 713 грн. 00 коп. У подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 713 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, про вчинене жалкує та просить призначити мінімальну міру покарання.
У судове засідання потерпілий ОСОБА_9 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілого, претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілого до обвинуваченого, про що потерпілий вказав у письмовій заяві.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно положень ст. 75 Кримінального кодексу України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини кримінального провадження, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений не судимий, непрацевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Суд вважає, що викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України із звільненням від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Згідно протоколу затримання від 09.06.2021 року ОСОБА_3 було затримано 09.06.2021 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком на 60 днів до 10.08.2021 року.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2021 року продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби до 04.10.2021 року включно.
Враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, суд вважає, що потреби у продовженні строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, немає.
Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта №3948/21-21 від 18.06.2021 року в розмірі 514 грн. 83 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 а від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 а такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.06.2021 року до 11.06.2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн. 83 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя