Справа № 740/3508/21
Провадження № 1-кп/740/332/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_4
особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
захисника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,
психолога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000377, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2021 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,
в с т а н о в и в:
28.04.2021 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , на території Благовіщенського чоловічого монастиря, страждаючи на параноїдну шизофренію (F20.0 за міжнародною Класифікацією хвороб 10 перегляду), не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, підійшов до малолітнього ОСОБА_9 , котрий знаходився на території монастиря за вказаною адресою та шляхом роз?єднання застібки сумки, розташованій на поясі в потерпілого, що не має матеріальної цінності для останнього та в якій знаходився мобільний телефон марки Lenovo К5, вартістю 1850 гривень, відкрито заволодів вказаним майном, що належить ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_5 , здійснив напад щодо ОСОБА_9 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя останнього, а саме, продемонструвавши ОСОБА_9 предмет, схожий на ніж, висловив погрозу його зарізати у разі вчинення потерпілим спроб повернути викрадене ним майно, при цьому ОСОБА_9 сприйняв дану погрозу, як реальну загрозу для його життя.
Надалі, ОСОБА_5 відкрито заволодівши сумкою з мобільним телефоном, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1850 гривень.
Дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі, з метою заволодіння чужим майном (розбій) поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 187 КК України.

В наданому клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В судовому засіданні прокурор вважав доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, та з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Особа щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував задоволення клопотання прокурора, повідомивши, що 28.04.2021 року він втік з лікарні і був дуже голодний, ходив шукав їжу і зайшов до чоловічого монастиря. Він не відбирав сумку у потерпілого, а знайшов її у дзвіниці в чоловічому монастирі. Ніж, який вилучили в нього працівники поліції, він постійно носить із собою, щоб різати їжу.

Захисник ОСОБА_7 просив застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, оскільки ОСОБА_5 не становить особливу небезпеку для суспільства та вчинив злочин, який не відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи.

ОСОБА_6 , як законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру пояснила , що її син ОСОБА_5 з 2006 року періодично знаходиться на лікуванні з приводу психічного захворювання. Протягом останнього року в нього проявляються рецидиви, став агресивний, не слухається її. Вона зверталась у поліцію, щоб розшукували сина, оскільки він був небезпечний для оточуючих. Просила застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, оскільки такий заклад знаходиться в м. Чернігові і в неї буде можливість відвідувати сина.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , 2010 року народження - ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити,

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 28.04.2021 року близько 17-ї години, перед Пасхою, він був на території чоловічого монастиря. До нього ззаду підійшов ОСОБА_5 , розстебнув застібку на сумці "бананці", яка була одягнута через плече і потягнув її. В його сумці був телефон, посвідчення і шапка. Коли ОСОБА_9 повернувся, то ОСОБА_5 , який в одній руці перед собою тримав ніж, наказав йому мовчати, після чого разом із сумкою почав втікати. Ніж був із обмотаною синьою ізолентою ручкою.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність та достатність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Витягом з ЄРДР доводиться надходження до Ніжинського РВП ГУНП повідомлення від ОСОБА_10 про те, що 28.04.2021 року близько 17.00 год., за адресою м. Ніжин, вул. Яворського, 2 на території чоловічого монастиря невідома особа, шляхом погроз застосувати насильство небезпечне для життя, здійснила розбійний напад на її сина ОСОБА_9 та заволоділа його майном сумкою з речами. Вказані відомості внесено 29.04.2021 року до ЄРДР за № 0000377.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 29.04.2021 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_9 на фотознімках вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад 28.04.2021 року.
Під час слідчого експерименту, проведеного 31.05.2021 року в АДРЕСА_3 , який зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом, неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 розповів про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 , вказавши, що 28.04.2021 року ОСОБА_5 , демонструючи ніж, заволодів сумкою з мобільним телефоном.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 29.04.2021 року підтверджується, що при затриманні ОСОБА_5 у присутності двох понятих проведено обшук затриманого, під час якого було виявлено та вилучено ніж з рукояткою, перемотаною синьою ізолентою, сумку "бананку" чорного кольору, телефон "Леново", посвідчення багатодітної сім`ї на ім`я ОСОБА_9 , шапку в`язану чорну з сірими полосами.
Протоколом огляду речей від 31.05.2021 року та фототаблицею до нього підтверджується, що потерпілим ОСОБА_9 було впізнано вилучені в ході обшуку в ОСОБА_5 речі, зокрема ним вказано, що сумка "бананка", шапка сірого кольору в чорну полоску, посвідчення дитини багатодітної сім`ї та телефон належать йому і саме ці речі було відібрано у нього ОСОБА_5 . А ніж, з рукояткою перемотаною ізолентою - той самий, яким ОСОБА_11 погрожував йому 28.04.2021 року, після того як відкрито заволодів його речами.
Вказані докази повністю узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , даними ним в процесі судового розгляду.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 194/212 від 25.05.2021 року підтверджується, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом в цілому на своєму віковому рівні був здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати по них правильні свідчення, а також розуміти характер і значення дій, які вчинялись відносно нього ОСОБА_5 . На період часу скоєння щодо нього суспільно небезпечного діяння не виявлено ознак психічного захворювання.

Довідкою психоневрологічного кабінету поліклініки КНП «Ніжинської центральної міської лікарні ім. М. Галицького» № 601 від 05.05.2021 року підтверджується, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2008 року з приводу шизофренії.
Довідкою Ніжинського диспансерного наркологічного відділення № 204 від 06.05.2021 року підтверджується, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2006 року з приводу захворювання на алкоголізм.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 186 від 11.05.2021 року підтверджується, що у ОСОБА_5 має місце хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F 20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), яке на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється 28.04.2021 року позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом на час проведення експертизи позбавлений здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати по них правильні свідчення. У зв`язку з цим, суд критично відноситься до показів ОСОБА_5 , даних ним під час судового розгляду щодо непричетності до вчинення нападу та заволодіння майном неповнолітнього поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя ОСОБА_9 .
ОСОБА_5 за його психічним станом показано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 187 від 11.05.2021 року у ОСОБА_5 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності. На даний час наркологічне лікування йому не показане.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме: нападу, з метою заволодіння чужим майном (розбою) поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, доведено повністю.

У відповідності до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно статті 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб:1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (частина 1 статті 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Згідно зі статтею 94 КК України, суд враховує при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: характер і тяжкість захворювання; тяжкість вчиненого діяння; ступінь небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб.
У відповідності до вимог частини 5 статті 94 КК України госпіталізція до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (п.4 ч.1 ст. 94 КК України).
При цьому, застосовуючи до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, суд враховує положення ч.5 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 186 від 11.05.2021 року, дослідженого судом, крім того діяння вчинено з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, тому суд не вбачає підставв для госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, як про те заявляв захисник та законний представник у судовому засіданні.
На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає необхідним застосувати у відношенні ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні 514,86 гривень компенсувати за рахунок Державного Бюджету України.
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 30.04.2021 року накладено арешт на вилучене майно, арешт слід скасувати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту,неодруженого, непрацюючого, інваліда 2 групи за психічним захворюванням, раніше несудимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До вступу ухвали в законну силу запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, залишити без змін.

Виконання ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим режимом нагляду покласти на Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області в частині конвоювання (переведення) та КНП "Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня" в частині забезпечення медичного супроводу.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 30.04.2021 року на: сумку чорного кольору (бананка), мобільний телефон марки «Леново», шапку чорного кольору з сірими полосами, посвідчення багатодітної сім`ї на ім`я ОСОБА_9 , ніж з рукояткою, що перемотаний синьою ізолентою.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок компенсувати за рахунок Державного Бюджету України.

Речові докази по справі:
- ніж з рукояткою, що перемотана синьою ізолентою, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області - знищити;
- мобільний телефон марки «Lenovo К5», посвідчення багатодітної сім`ї на ім`я ОСОБА_9 , шапку чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області - повернути власнику ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1