Справа № 157/44/21
Провадження №1-кп/157/66/21
УХВАЛА
11 жовтня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000845 від 17 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2019 року за №0000845, про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 10 червня 2021 року у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим суд з`ясував чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстав для його повернення немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 заявив клопотання про повернення вказаного вище обвинувального акта прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Зазначає, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він вчинив умисні дії, які виразилися у вимаганні та одержанні службовою особою за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. На думку захисника висунуте ОСОБА_8 обвинувачення не конкретизоване, а саме не зазначено, які саме дії обвинуваченого є вимаганням неправомірної вигоди, не вказано місце, час та обставини вчинення ним такого вимагання. Також захиснику не зрозуміло, які саме дії та в інтересах кого він вчинив з використанням наданої йому влади чи службового становища, які повноваження ОСОБА_8 надають йому таку владу та при яких обставинах він її використав. Захисник вважає, що такі неконкретність та незрозумілість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення порушують право останнього на захист, оскільки позбавляють його можливості підготуватися до захисту від конкретного обвинувачення. Такі недоліки обвинувального акту, на думку захисника, виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду, а тому просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_8 , а також обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_7 клопотання захисника ОСОБА_9 підтримали.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та обвинувального акта, суд приходить до висновку про безпідставність клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

У відповідності до ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (ч. 2-4 ст. 291 КПК України).

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані. Так, судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до акту додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. При цьому в обвинувальному акті міститься перелік діянь окремо кожного з обвинувачених, які, на думку сторони обвинувачення, утворюють склад інкримінованого їм кримінального правопорушення.

З огляду на це, суд приходить до висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Водночас, на переконання суду, доводи захисника ОСОБА_9 , викладені в його клопотанні, а також доводи захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , висловлені ними в судовому засіданні, не вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і по своїй суті зводяться до оспорювання фактичних обставин справи та незгоди із пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, твердження захисника ОСОБА_9 про те, що в обвинувальному акті недостатньо розкрита об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема не зазначено, які надані обвинуваченому повноваження він неправомірно використав, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад. Під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність. На стадії підготовчого судового засідання суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені захисником ОСОБА_9 зауваження щодо змісту й форми обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення та не перешкоджають призначенню судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, що є підставою для відмови в задоволенні даного клопотання.

Керуючись статтями 291, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000845 від 17 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1