ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1333/21

Провадження № 1-кп/568/116/21

21 жовтня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000026 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, завідувача фельдшерсько-акушерським пунктом с.Карпилівка Дубенського району Рівненської області, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи депутатом Крупецької об`єднаної територіальної громади сьомого скликання відповідно до постанови Крупецької сільської виборчої комісії Радивилівського району Рівненської області №44 від 19.05.2016 року, будучи суб`єктом декларування згідно з п.п. «б» п.1 ч.3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого закінчились в день відкриття першої сесії Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області восьмого скликання, тобто 20 листопада 2020 року, та належним чином повідомлений про необхідність подання декларації до 00 годин 00 хвилин 01.04.2021 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, в період часу з 01.04.2021 року по теперішній час не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2020 рік.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - депутати місцевих рад.
Положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи зазначені в пункті 1 особи, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнень на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Також, згідно абзацу 2 частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
ОСОБА_3 діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, після припинення такої діяльності, всупереч вимогам ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» в строк до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року не подав зазначеної декларації з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Під час досудового розслідування кримінального провадження 14 вересня 2021 року прокурор і обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.366-3 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні.
В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ст. 366-3 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави чи органів місцевого самоврядування строком на 1 рік. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-3 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Судом враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття. Обставини, що обтяжують його покарання, не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.09.2021 в кримінальному провадженні №0000026 між прокурором Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України та призначити йому погоджене сторонами угоди покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави чи органів місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1