Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/801/21
Провадження № 1-в/553/127/2021
У Х В А Л А
Іменем України

29.09.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Новоукраїка, Чорнобаївського району, Черкаської області, до арешту проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , неодруженого, освіта середня спеціальна, раніше судимого:

-26.11.2014 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, з іспитовим строком 2 роки, згідно ст.ст. 75,76 ч. 1 п.п. 2,3 КК України;

-по даній справі засудженого 13.04.2016 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року адміністрація Полтавської виправної колонії № 64 та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради звернулись до суду з спільним поданням про застосування умовно - дострокового звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини строку покарання та за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.08.2016 року міру покарання відбував в ДУ «Черкаська виправна колонія №62» мав 5 стягнень та 9 заохочень.

З 04.11.2020 року міру покарання відбуває у «Полтавській виправній колонії № 64» характеризується добре, стягнень не має, має 3 заохочення.

В судовому засіданні представник Полтавської виправної колонії № 64 подання підтримав в повному обсязі.

В судове засідання представник спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради не з`явився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд подання у відсутність їх представника, подання підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подання підтримала та наполягала на його задоволенні, оскільки засуджений характеризується позитивно, має заохочення та працевлаштований на виробництві установи.

Засуджений в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Прокурор при вирішенні даного подання заперечував та вказував про його передчасність, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки сама по собі наявність заохочень та вивявлене бажання працювати у 2019 році, не можуть слугувати підставою для застосування умовно дострокового звільнення, та доведення засудженим ступеня виправлення .

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 06.07.2016 року. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.08.2016 року міру покарання засуджений відбував у ДУ «Черкаська виправна колонія № 62», мав 5 стягнень та 9 заохочень.

З 04.11.2020 року міру покарання відбуває у «Полтавській виправній колонії № 64» характеризується добре, стягнень не має, має 3 заохочення.

З огляду на характер застосованих відносно засудженого заохочень та їх періодичність застосування відносно останнього, що відображена у довідці про заохочення та стягнення на засудженого, суд приходить до висновку, що за досить тривалий термін відбування покарання у у місцях позбавлення волі з 2016 року , останнім лише в 2018, 2020 та 2021 роки, проявлялась досить стабільна поведінка щодо виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці ( по три заохочення на рік). При цьому, за 2017, 2019 роках до засудженого застосовано лише по одному заохоченню, у 2021 році застосовано до засудженого 3 заохочення, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання та що, в свою чергу свідчить про його нетабільну поведінку .
Так, з матеріалів подання та особової справи відносно засудженого, вбачається, що в продовж відбування усього строку покарання засудженим до останнього було застосовано 5 стягнень, а саме: у 2016 році двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за невихід на роботу; у 2018 року двічі притягувався до дисциплінарної комісії за зберігання заборонених предметів та за невиконання законних вимог представників адміністрації; у 2019 році - один раз за зберігання заборонених предметів.
Характер порушень допущених засудженим у період відбування покарання свідчить про нестабільну поведінку засудженого, оскільки останнім допущено злісні порушення режиму відбування покарання, незважачюи ан те, що вказані стягнення погашені.
В поданні вказувалось про те, що засуджений працевлаштований на виробництві установи в бригаді по пошиву одягу, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Судом встановлено, що бажання працювати засудженим ОСОБА_4 виявлено у 2016 році.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбування всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину пов`язаного з позбавленням життя потерпілого, засуджений є суспільно-небезпечною особою, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
При цьому, згідно характеристики наданої адміністрацією установи 25 березня 2021 року, яка приєднано до матеріалів подання, засуджений адміністрацією установи характеризується, як такий, що за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.
А відтак вказана оцінка поведінки даного засудженого, надана адміністрацією установи відбування ним покарання, суперечить матеріалам особової справи засудженого та не є дійсною, послідовною і об`єктивною за своїм змістом.
Так , з матеріалів особової справи вбачається, що ухвалою Придніпровського районного суду с. Черкаси від 18.03.2020 року в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено з тих підстав, що останній не довів своє виправлення.
Дана ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду від 02.06.2020 року.
Таким чином, станом на 02.06.2020 року нестабільність поведінки засудженого ОСОБА_4 була перевірена та встановлена судом першої та апеляційної інстанції, а тому висновок адміністрації установи, де відбуває останній покарання, та твердження сторони захисту про те, що за короткий період з червня 2020 року по даний час довів своє виправлення є необгрунтованими і такими що суперечать матераілам поданння та особової справи засудженого.
Так, разом з цим, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкас від 17.08.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки останній своєї поведінкою та ставлення до праці не довіві своє виправлення, котра набрала законної сили 06 жовтня 2020 року, що також підтверджує висновки суду щодо нестабільної поведінки засудженого ОСОБА_4 по жовтень 2020 року включно.
На підставі наведених висновків твердження сторони захисту щодо досягнення ОСОБА_4 ступеню виправлення є неспроможними за своїм змістом та суперечать встановленим судом фактичним обставинам.
На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.
У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.
Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, оскільки дане подання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні спільного подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про застосування умовно - дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, відносно: ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1