Справа №560/747/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерськ, Сарненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, освіти середньої, громадянина України, відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

З обвинувального акту вбачається, що згідно ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року стосовно засудженого 12 липня 2012 року вироком Дубровицького районного суду Рівненської області за частиною 3 статті 189, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, відповідно до статей 70, 71 Кримінального кодексу України до 6 років та 1 місяця позбавлення волі, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 липня 2011 року, ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік і 6 місяців, та встановлено наступні обмеження у вигляді: заборони виходити з квартири з 23:00 год. до 06:00 год., а у вихідні та святкові дні з 21:00 год. до 05:00 год.; заборони перебувати в ресторанах, кафе, барах та місцях продажу спиртних напоїв на розлив; заборони виїзду за межі Дубровицького району Рівненської області без дозволу керівництва Дубровицького районного ВП ГУНП України в Рівненській області; з`являтися для відмітки до Дубровицького районного ВП ГУНП України в Рівненській області два рази на місяць. У день звільнення 12 серпня 2017 року, начальником ДУ "Полицька ВК №76" оголошено ОСОБА_4 вказану ухвалу про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути в триденний строк до Дубровицького районного ВП ГУНП України в Рівненській області, тобто не пізніше 15 серпня 2017 року та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання - с. Озерськ, Дубровицького району Рівненської області, що засвідчено підписом ОСОБА_4 . Однак, незважаючи на вказане зобов`язання ОСОБА_4 , усвідомлюючи супільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, без дозволу керівництва Дубровицького районного ВП ГУНП України в Рівненській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце проживання за адресою: с. Озерськ, Дубровицького району Рівненської області, яке зазначив при звільненні з ДУ "Полицька ВК №76" та виїхав у серпні 2017 року за межі Дубровицького району в м. Рівне, без дозволу працівників поліції, де перебував до лютого 2018 року.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за статтею 395 Кримінального кодексу України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто порушення правил адміністративного нагляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за статтею 395 Кримінального кодексу України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлений.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях статтю 12 та частину 1 статті 49 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 49 Кримінального кодексу (у редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України (у редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкція статті 395 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців.

Таким чином, згідно з положеннями статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII), кримінальне правопорушення, передбачене статтею 395 Кримінального кодексу України, відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до положень статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального проступку, тобто з серпня місяця 2017 року і до дня розгляду клопотання минуло два роки.

Дані про ухилення ОСОБА_4 від досудового розслідування або суду чи вчинення останнім нового кримінального правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом, ОСОБА_4 в судовому засіданні роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

В силу вимог пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року №12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, суд вважає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України є безумовною та обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог частин 3, 4 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведенного,керуючись статтями 5, 12, частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України, статтями 284, 285, частинами 3,4 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України - закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000568 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1