Справа № 535/511/20
Провадження № 1-кп/541/18/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

25 березня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 08.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 маючи не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний та неодноразово продовжувався запобіжний захід тримання під вартою та визначалася застава.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 07.10.2020 року обвинуваченому продовжено термін дії запобіжного заходу тримання під вартою до 07.12.2020 року з визначенням застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43940 гривень.
12.10.2020 року обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено з під варти в зв`язку з внесенням застави і він вважався таким, що до нього обраний запобіжний захід застава.
14.10.2020 року ОСОБА_3 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, згідно підозри ОСОБА_3 наніс легкі тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу (прокурору ОСОБА_6 ) у зв`язку з виконанням останньою службових обов`язків.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2020 року ОСОБА_3 змінено запобіжний захід застава на тримання під вартою, який судом неодноразово продовжувався.
Термін обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд неможливо закінчити, оскільки судом не дослідженні докази захисту, обвинувачений не надав пояснення суду в зв`язку з чим прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на 2 місяці.
Прокурор обґрунтовуючи клопотання просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою на два місяці без визначення розміру застави з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується, а також переховуватися від суду. Вважав, що в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, а також наявністю зазначених ризиків на даний час, застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. і з застосуванням електронних засобів контролю, для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, буде недостатнім, а тому підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який немає.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора оскільки прокурором лише формально зазначені ризики, однак не підтверджено належними та допустимими доказами існування ризиків на які сторона обвинувачення посилається як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Вважав за можливе обрати ОСОБА_3 інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Застосований судом запобіжний захід тримання під вартою по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 307 ч. 2 КК України діє на підставі ухвали суду від 14.02.2022 до 14.04.2022.
В зв`язку з неможливістю закінчити судовий розгляд до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідність вирішити питання про доцільність продовження запобіжного заходу обраного обвинуваченому.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджувався за скоєння злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, в період відбуття покарання за раніше скоєне кримінальне правопорушення, під час перебування під заставою по даному кримінальному провадженню, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Крім того, обвинувачений не має постійних засобів до існування, оскільки офіційно не працює, однак є працездатним та має задовільний стан здоров`я, а також в нього відсутнє будь-яке майно, тому перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях у скоєнні яких він обвинувачується, вік обвинуваченого, який є дорослою особою, тривалий час скоює кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання та особу останнього, який характеризується негативно, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має.
Враховуючи вищенаведені обґрунтування існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України зважаючи на суворість покарання, яке може бути призначене судом у випадку доведеності його винуватості у скоєнні інкримінованого злочину та запровадження в Україні воєнного стану та збройну агресію проти України може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності у випадку доведеності його винуватості у скоєнні злочинів яких він обвинувачується. Тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків.
За таких обставин суд вважає, що на даному етапі судового розгляду та до розгляду кримінального провадження за ст. 345 ч. 2 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 лише запобіжний захід тримання від вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання.
Суд вважає що існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає усталеній практиці Європейського Суду з прав людини яка передбачає, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, ризики, продовжити злочинну діяльність, та переховуватися від суду, які неможливо попередити іншим способом продовжують існувати, тому необхідно клопотання прокурора задовольнити та продовжити запобіжний захід тримання під вартою на термін 2 (два) місяці.
З вищенаведених обґрунтувань суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу та не може взяти до уваги заперечення сторони захисту щодо заявленого клопотання прокурора.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Котельва, Полтавської області, зареєстрованому та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимому Котелевським районним судом Полтавської області 06.11.2019 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, продовжити запобіжний захід тримання під вартою на термін 2 (два) місяці, до 25 травня 2022 року.
Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23".
Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору яким ініційовано розгляд відповідного клопотання та обвинуваченому.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, однак ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СуддяОСОБА_1