КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2021 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , ПрАТ «СК «Арсенал страхування» задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 65 563 гривні 37 коп.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 2 479 гривень 25 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 200 000 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вказаним вироком 02.01.2017 року близько 19 годині 10 хвилини ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault Clio», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Привокзальна від вул. Харківське шосе в напрямку вул. Бориспільська в м. Києві, допустив порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини вулиці Привокзальна, від вул. Харківське шосе в напрямку вул. Бориспільська в місті Києві, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться по вул. Привокзальна, в районі буд. №14, не зупинився та допустив виїзд автомобіля на пішохідний перехід. Не впевнившись у відсутності пішоходів, які не закінчили рух та знаходилися на пішохідному переході, продовжив рухатися по нерегульованому пішохідному переході та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по пішохідному переході з ліва на право відносно руху автомобіля та мав перевагу в русі. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 , знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням пішоходу ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми: навколоочний синець справа; рана (визначена клінічними лікарями як рвана) правої вушної раковини; крововиливи у порожнини 3 бокового шлуночка, у міжпівкульну щілину; крововиливи у мозолисте тіло, а також тяжких тілесних ушкоджень у вигляді відкритої травми правої гомілки: рана у ділянці верхньої третини правої гомілки, яка (як було з`ясовано клінічними лікарями сполучається з ділянками переломів кісток правої гомілки); уламкового перелому правої великогомілкової на межі середньої і дистальної третин (зі зміщенням уламків); уламкового фрагментарного перелому правої малогомілкової кістки по довжині середньої третини (зі зміщенням уламків).
Захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовими строком тривалістю 1 рік. Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2021 по день набрання вирком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Відмовити у стягненні на користь потерпілого моральної шкоди, стягнувши її з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування». В обґрунтування апеляційної скарги, захисник посилається на те, що обвинувачений визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, частково відшкодував матеріальну шкоду, не перебував у стані сп`яніння, сприяв слідству, піклується про стареньку матір.
Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству, частково відшкодував матеріальну шкоду.
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_6 матеріальної і моральної шкоди. У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» відмовити. Зазначає, що суд не застосував спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надав оцінку тому, що ОСОБА_6 порушив строки звернення до страховика, оскільки із заявою про виплату страхового відшкодування він не звертався, а одразу звернувся з цивільним позовом більш ніж через 4 роки з дати ДТП. Крім того потерпілим не надано належних і допустимих доказів розміру спричиненої йому матеріальної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 подали заперечення на апеляційні скарги представника ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких просять залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При винесенні вироку судом першої інстанції дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України та призначено ОСОБА_8 покарання, яке відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_8 щиро покаявся у вчиненому, адже протягом тривалого часу він не вживав заходів до того, щоб вибачитись перед потерпілим, відшкодувати йому моральну і матеріальну шкоду, допомогти з витратами на лікування. Під час судового розгляду ОСОБА_8 ухилявся від явки до суду та був оголошений у розшук, і лише після його затримання відшкодував потерпілому лише незначну частину завданої шкоди, яка обґрунтовано визнана судом не співрозмірною порівняно із дійсно спричиненою шкодою.
З наведених підстав суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав визнавати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість, а також доводи про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Разом з тим колегія суддів визнає слушними доводи апеляційної скарги захисника про необхідність зарахування обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі, оскільки інкримінований обвинуваченому злочин було вчинено в період дії Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким було змінено ч.5 ст.72 КК України та встановлено, що зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
В подальшому Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» ч.5 ст.72 КК України було змінено та встановлено, що зарахування судом попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Однак, відповідно до принципу зворотної дії, закріпленому у ст.5 Кримінального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілого та наявність підстав для її стягнення в повному обсязі з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», адже рішення суду в цій частині прийняте відповідно до вимог підпунктів «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпункту «в» пункту 41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі п`яти відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка визначена судом у розмірі 49585 грн. 12 коп.
Також колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» про відсутність підстав для стягнення з товариства на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної і моральної шкоди через порушення ним строків звернення до страховика та не надання належних і допустимих доказів розміру спричиненої йому матеріальної шкоди.
Приймаючи рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 65 563 гривні 37 коп. і моральної шкоди в сумі 2 479 гривень 25 коп. суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к, відповідно до якого для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.286 КК України, попереднє звернення до страховика не є обов`язковим.
Рішення суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 65 563 гривні 37 коп. ґрунтується на даних, які містяться у копіях товарних чеків, що підтверджують здійснені потерпілим витрати на лікування та вартість мобільного телефону з урахуванням частково відшкодованих обвинуваченим збитків у розмірі 2 000 грн.
Надані потерпілим відомості щодо витрат на лікування та вартості пошкодженого майна не викликають сумніву з точки зору їх належності, допустимості та достовірності.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2021 року щодо ОСОБА_8 змінити.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2021 по 28.12.2021 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
В іншій частині вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3