Справа № 131/1072/21
Провадження № 1-кп/131/65/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2021 р. за № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне Гайсинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, непрацюючого, раніше не судимого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 1 статті 125 КК України, -

встановив:

29 серпня 2021 року близько 00:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, спрямований на незаконне проникнення до літньої кухні ОСОБА_6 , розташованої в АДРЕСА_1 , перелізши через паркан, потрапив на подвір`я вищезазначеного домогосподарства.
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, які були зачинені із середини на металевий гачок, де усвідомлюючи, що проникнення до володіння особи без згоди володільця є незаконним, розуміючи, що він діє проти волі власника та не має на те жодних підстав, розбивши скло віконного отвору, рукою відчинив металевий гачок вхідних дверей, та таким чином проник в середину літньої кухні. Близько 01:00 год. ОСОБА_4 , будучи поміченим власником даного домогосподарства ОСОБА_6 , вирішив покинути приміщення та вийшов у двір домогосподарства.
Таким чином, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - порушення недоторканності житла, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Крім того, 29 серпня 2021 року близько 01:05 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_1 , під час розмови із ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, сидячи на лаві, правою рукою наніс один удар в ділянку лівого плеча останньої, в результаті чого вона впала на землю. Після цього ОСОБА_4 , не бажаючи зупинятись на досягнутому, підійшов до ОСОБА_6 , яка знаходилася в положенні лежачи на правому боці, та, діючи з єдиним умислом на заподіяння тілесних ушкоджень останній, наніс їй близько шести ударів взутою ногою в ділянку спини та тулуба, після чого перевернув її на спину та продовжив завдавати удари ОСОБА_6 , а саме: наніс два удари кулаком правої руки в ділянку тулуба з лівої сторони, два удари кулаком лівої руки в ділянку тулуба з правої сторони, близько чотирьох ударів ногою в ділянку її ніг, а також навмисно із силою руками стиснув ОСОБА_6 ноги в ділянці лівого та правого стегна.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівої лопатки, грудної клітки по задній поверхні в нижніх відділах, лівого плеча, правого передпліччя, лівого та правого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 125 від 06 вересня 2021 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованих йому проступків визнав та суду пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у обвинувальному акті. При цьому зазначив, що розумів протиправність своїх дій.
Суд, відповідно до частини 3 статті 26 КПК України та частини 3 статті 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і клопотання про дослідження яких не було заявлене сторонами кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних ОСОБА_4 .
Аналізуючи показання обвинуваченого, надані стороною обвинувачення суду, докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт порушення недоторканності житла, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи та факт
умисного нанесення легких тілесних ушкоджень. Зокрема, обвинувачений в судовому засіданні даних обставин не заперечував, надавши суду чіткі та послідовні показання щодо обставин вчинення інкримінованих йому проступків. Також суд враховує, що ОСОБА_4 , як слідує з наданих ним у судовому засіданні показань, на час вчинення інкримінований йому кримінальних проступків та на час судового розгляду кримінального провадження усвідомлював протиправність своїх дій.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені частиною 1 статті 162 КК України, порушення недоторканності житла, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи та частиною 1 статті 125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162 та частиною 1 статтею 125 КК України, які у відповідності до статті 12 цього Кодексу є кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з посереднього боку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра.
Змістом частини 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з частиною 1 статті 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Призначаючи покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених проступків, місце, обставини їх вчинення та наслідки, особу винного, його соціальний статус та спосіб життя, відношення до вчиненого, наявність пом`якшувальної та обтяжуючих покарання обставини, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 162 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. та за частиною 1 статті 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.) грн.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались. Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 125, 162 КК України, ст.ст. 368-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн.
Згідно частини 1 статті 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.) грн.
Речовий доказ: СD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, які розташовані в с. Привільне Гайсинського району Вінницької області по вул. Травнева, 16 залишити в матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2021 р. за № 0000175.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засуджений, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: