ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2021 Справа №607/10599/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 16 квітня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, кулеметник першого відділення охорони першого взводу охорони першої роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст.413 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Розпорядком дня військової частини, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 прибувають на військову службу о 8 годині 30 хвилин.

18 грудня 2020 року військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_4 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби о 8 годині 30 хвилин у розташування військової частини не прибув.

У період з 8 години 30 хвилин 18 грудня 2020 року по 8 годину 30 хвилин 26 травня 2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

26 травня 2021 року о 8 годині 30 хвилин військовослужбовець солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби).

Крім цього, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Законодавства, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, відповідно до атестата військовослужбовця № НОМЕР_2 солдату ОСОБА_4 , під особистий підпис, 24.12.2020 ввірене для службового користування інвентарне майно (інше військове майно), а саме костюм вітровологозахисний вартістю 354 грн.

Згідно з накладною №01/96 від 22.01.2020 солдату ОСОБА_4 , під особистий підпис, ввірене для службового користування інвентарне майно (інше військове майно), а саме мішок спальний вартістю 724 грн., чохол до мапи вартістю 58 грн. 35 коп., рюкзак бойовий індивідуальний вартістю 1449 грн. 48 коп., окуляри-маска захисні балістичні вартістю 1199 грн., ремінь розвантажувальний вартістю 649 грн. 50 коп., наколінники вартістю 349 грн. 92 коп., налокітники вартістю 340 грн. 20 коп., сумка-підсумок тип А-30 вартістю 199 грн. 98 коп., сумка-підсумок тип Г вартістю 199 грн. 92 коп., сумка-підсумок адміністративний вартістю 200 грн. та підсумок транспортний вартістю 200 грн.

Загалом, солдат ОСОБА_4 отримав у тимчасове користування інше військове майно на загальну суму 5924 грн. 35 коп.

Надалі, 17 грудня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, внаслідок недбалого ставлення до встановлених правил зберігання ввіреного йому для службового користування військового майна, яке перебувало на відповідному інвентарному обліку речової служби та підлягало поверненню після тимчасового користування ним до військової частини НОМЕР_1 , діючи із злочинною недбалістю, всупереч вимогам п.п. 11, 50, 57 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 № 440, п.п. 9, 13 та 15 «Положення про порядок обліку, зберігання, та використання військового майна у Збройних Сил України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 нікого з командирів та співслужбовців не повідомивши, залишив без нагляду та відповідного документального оформлення інше військове майно, а саме: мішок спальний вартістю 724 грн., чохол до мапи вартістю 58 грн. 35 коп., рюкзак бойовий індивідуальний вартістю 1449 грн. 48 коп., окуляри-маска захисні балістичні вартістю 1199 грн., ремінь розвантажувальний вартістю 649 грн. 50 коп., наколінники вартістю 349 грн. 92 коп., налокітники вартістю 340 грн. 20 коп., сумка-підсумок тип А-30 вартістю 199 грн. 98 коп., сумка - підсумок тип Г вартістю 199 грн. 92 коп., сумка -підсумок адміністративний вартістю 200 грн., підсумок транспортний вартістю 200 грн. та костюм вітровологозахисний вартістю 354 грн., на загальну суму 5924 грн. 35 коп., що призвело до втрати вказаного вище іншого військового майна.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 413 КК України, тобто втрата ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст.413 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби) та за ч. 2 ст. 413 КК України - втрата ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_4 , у якому просить стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 5924 грн. 35 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з накладною №01/96 від 22.01.2020 солдату ОСОБА_4 , під особистий підпис, ввірене для службового користування інвентарне майно (інше військове майно), а саме мішок спальний вартістю 724 грн., чохол до мапи вартістю 58 грн. 35 коп., рюкзак бойовий індивідуальний вартістю 1 449 грн. 48 коп., окуляри-маска захисні балістичні вартістю 1199 грн., ремінь розвантажувальний вартістю 649 грн. 50 коп., наколінники вартістю 349 грн. 92 коп., налокітники вартістю 340 грн. 20 коп., сумка-підсумок тип А-30 вартістю 199 грн. 98 коп., сумка-підсумок тип Г вартістю 199 грн. 92 коп., сумка-підсумок адміністративний вартістю 200 грн. та підсумок транспортний вартістю 200 грн.

Загалом, солдат ОСОБА_4 отримав у тимчасове користування інше військове майно на загальну суму 5924 грн. 35 коп., яке ним було втрачене.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, що ним викладені.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнав повністю.

Згідно ст. 127 КПК України, передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає, що заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі на суму 5924 грн. 35 коп. в межах його доведеності та обґрунтованості згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема, кошти в сумі 402,05 грн. складають втраченого обвинуваченим майна, яке було ввірене йому для службового користування.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 127, 128, 370, 374 КПК України, ст.1166 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст. 413 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

- за ч.4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

- за ч.2 ст. 413 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 за місцем проходження засудженим військової служби, а в разі його звільнення з військової служби на орган пробації за місцем проживання засудженої.

Цивільний позов прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) кошти в сумі 5924 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 35коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1