Справа № 145/1845/21
Провадження №1-кп/145/121/2022
ВИРОК
Іменем України

"12" січня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Тиврів кримінальне провадження №0000217 від 08.10.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого востаннє вироком Вінницького міського суду від 23.06.2014 за ч. 1 ст. 389 КК України, зміненого ухвалою цього ж суду від 01.10.2014 до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільненого 24.09.2015 з Крижопільського ВЦ (№113) по відбуттю строку покарання,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Вінницького міського суду від 21.08.2019, яка набула законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

На підставі п. 13.6 Розділу XIII Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 (далі - Порядок), Тиврівським районним відділом Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області 15.11.2019 ОСОБА_4 був поставлений на облік та йому направлено виклик за місцем проживання для явки до уповноваженого органу з питань пробації.

29.11.2019 ОСОБА_4 з`явився до органу пробації, де йому було роз`яснено про порядок та умови відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, необхідності сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених об`єктах, відпрацювати встановлений судом строк суспільно корисних робіт, які він під особистий підпис зобов`язався виконувати та попереджено, що у разі ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

ОСОБА_4 , отримавши під особистий підпис направлення від Тиврівського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за № 42/19/2565-19 від 29.11.2019 до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області для відбування адміністративного стягнення, в період часу з 29.11.2019 по 11.09.2020, з урахуванням того, що Селищенський дошкільний навчальний заклад був закритий на карантин з 12.03.2020 до скасування обмежувальних заходів, із призначених йому Вінницьким міським судом Вінницької області 120 годин суспільно корисних робіт ОСОБА_4 відпрацював лише 44 години.

Після відновлення роботи Селищенського дошкільного навчального закладу, де мав відбувати суспільно корисні роботи ОСОБА_4 , Селищенською сільською радою відносно нього було складено додатковий графік виходу на відпрацювання суспільно корисних робіт з 11.09.2020, але останній на відпрацювання робіт не з`являвся без поважних причин, орган пробації та керівництво установи, на якій відбував адміністративне стягнення про причини неявки не повідомляв.

Тому, за ухилення відвідбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 , постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2020 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 4 доби, яке він відбував з 20.01.2021 по 24.01.2021 у встановленому законом порядку.

З метою подальшого виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2019, ОСОБА_4 , 16.08.2021, старшим інспектором Вінницького районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 було повторно ознайомлено з порядком та умовами відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та повторно було видано на руки направлення на відпрацювання суспільно корисних робіт до Гніванської міської ради, де вказано, що ОСОБА_4 до відпрацювання суспільно корисних робіт повинен був приступити не пізніше 25.08.2021. Крім того, ОСОБА_4 було повторно попереджено, що у разі подальшого злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт він підлягатиме притягненню до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України.

Однак, в період часу з 25.08.2021 по теперішній час ОСОБА_4 не приступив до відбуття суспільно корисних робіт, що підтверджується листами з КП "Гніваньводопостач" від 28.08.2021, 15.09.2021 та 28.09.2021, поясненнями ОСОБА_4 від 08.09.2021, листами із КНП «Гніванський ЦПМСД» та КНП «Гніванська міська лікарня», про те, що ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебував.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до ст. 325-1 КУпАП та розділу ХІ-ХV Порядку повинен дотримуватися встановленого

законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим

умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх

настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді

суспільно корисних робіт, після притягнення останнього постановою

Тиврівського районного суду Вінницької області від 10.12.2020 до

адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП., продовжив ухилятись

від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт,

що виразилось у неприбутті до місця виконання адміністративного стягнення та

не відпрацюванні повного строку суспільно корисних робіт, які йому були

призначені постановою Вінницького міського суду Вінницької області від

21.08.2019, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України.

25 листопада 2021 року між прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000217, з одного боку та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ст. 389-2 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, у скоєному розкаявся. Просив затвердити дану угоду.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст. 389-2 КК України - у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, який згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

При призначенні покарання, суд враховує те, що вчинене діяння згідно вимог КК України, є кримінальним проступком, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ст 389-2 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази по справі та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 від 25 листопада 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_7