Справа № 463/4929/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1150/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року (з урахуванням ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року про виправлення описки) задоволено клопотання.

ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000290 від 09.03.2021 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Речові докази автомобілі потерпілого та обвинуваченого, передані їм на зберігання, залишено останнім.

Згідно з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 07.03.2021 року приблизно о 02.00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Хонда сівік», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по проїзній частині дороги вул. Галицької в м. Винники у напрямку виїзду за межі міста, біля будинку № 12, порушив вимоги чинних розділіві пп.1.5; Розділу 2 пп.2.3 б), д); Розділу 12 пп. 12.1, Розділу 13 пп. 13.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що під час руху був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час руху не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху та не дав дорогу зустрічному автомобілеві марки "Рено Логан", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху потерпілий ОСОБА_9 отримав ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Не погоджуючись з ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року, заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити ухвалу про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10.11.2021 підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону в частині процесуальної форми прийняття рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та вирішення питання про стягнення процесуальних витрат.

Зазначає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд, відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, має невідкладно розглянути таке клопотання. Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Вказує, що обвинувачений та потерпілий подали до суду письмові клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України. Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив необережний проступок, раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки, а відтак наявні підстави та умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не дотримався вищенаведених положень кримінального процесуального законодавства, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України, ухвалив процесуальне рішення вирок, а не ухвалу, як передбачено ч.3 ст. 288, ст. 369 КПК України, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наголошує, що відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 17.06.2020, суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Також Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) зазначено, що примирення винного з потерпілим є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_10 не прибули, натомість подали заяву про розгляд апеляційної с карги без участі обвинуваченого та його захисника.

Крім цього, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився потерпілий ОСОБА_9 , який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про причини свого неприбуття до суду не повідомив, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 46 КК передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом положень ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 звернулися до суду з клопотаннями, в яких просили звільнити обвинувач кого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Встановивши, що обвинувачений ОСОБА_7 з потерпілим ОСОБА_9 примирилися та обвинувачений повністю відшкодував потерпілому завдані ним збитки, добровільність та достовірність чого перевірена судом першої інстанції та підтверджується письмовими заявами сторін, місцевий суд задовольнив подані клопотання, звільнив ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 цього Кодексу та закрив кримінальне провадження згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині вирішення питання про стягнення процесуальних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, доводи прокурора з приводу наявності підстав для сплати ОСОБА_7 процесуальних витрат є обґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням з інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5098-ІТ від 08.04.2021, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5093-ІТ від 07.04.2021, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5095-ІТ від 07.04.2021.

Крім цього, апеляційний суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13- 47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстава для закриття провадження не реабілітує ОСОБА_7 і не звільняє його від процесуальних витрат за проведення експертиз, без яких і саме примирення та звільнення від кримінальної відповідальності не було б можливим.

Таким чином, у цій справі процесуальні витрати повинна нести особа, яка вчинила кримінально карані дії, фактично заподіяла збитки і клопоче про застосування більш м`яких форм закінчення кримінальних проваджень, аніж обвинувальний вирок.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції змінити та стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5098-ІТ від 08.04.2021, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5093-ІТ від 07.04.2021, інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5095-ІТ від 07.04.2021, відповідно до приписів ч. 1 ст. 126 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 листопада 2021 про ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1634,5 грн. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5098-ІТ від 08.04.2021.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1634,5 грн. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5093-ІТ від 07.04.2021.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1634,5 грн. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-21/5095-ІТ від 07.04.2021.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді