ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/609/21 Справа № 709/1516/20 Категорія: ч.2 ст.307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 липня 2021 року, яким

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій, інвалідом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна, крім житла.

Строк відбування покарання рахується з моменту звернення вироку до виконання.

Скасований арешт домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 вересня 2020року у справі № 711/6445/20.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 2288,30 гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не застосований.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

встановила:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідування дату, час, місце, за невстановлених обставин придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін у великих розмірах, та зберігав його до 30 червня 2020 року за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого збуту.

Так, 30 червня 2020 року в період часу з 09:30 до 11:00 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3 червня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції в ході обшуку будинку на кухні в холодильнику виявлено 8 пакетів з полімерного матеріалу з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальна маса амфетаміну (в перерахунку на основу) становить 3,146 г, а також пакети з полімерного матеріалу в кількості 70 шт., яку ОСОБА_9 придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та зберігав з метою подальшого збуту.

Місцевим судом дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України незаконенне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі порушує питання про скасування вироку районного суду та просить призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Повторно провести часткове дослідження доказів.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність. Місцевий суд залишив поза увагою, що обвинувачений з цікавості придбав порошкоподібну речовину у незнайомої особи чоловічої статі, яка сама підійшла до нього та запропонувала це. З часу придбання до часу вилучення придбаної речовини працівниками поліції пройшло близько шести місяців, однак стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо збуту психотропних засобів обвинуваченим іншій особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не доведено, оперативні закупівлі у вказаному кримінальному провадженні не проводилися.

Крім того, захисник вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. В оскаржуваному вироку судом першої інстанції у вступній та мотивувальній частині захисником обвинуваченого зазначено адвоката ОСОБА_10 . Вказана особа згадується у вступній частині вироку, шляхом зазначення її анкетних даних, а в подальшому - і в мотивувальній частині, в описі позиції захисту, викладеній, зокрема, і в клопотанні про визнання недопустимими доказами, що повністю суперечить обставинам справи, оскільки вказана особа не залучалася судом для участі в справі як захисник обвинуваченого, а захист від обвинувачення здійснювався іншим захисником. Зазначене, на думку захисту, є істотним порушенням вимог КПК України, що ставить під сумнів законність вироку.

Всупереч зазначеним вимогам КПК України, у вступній частині протоколу обшуку від 30 червня 2021 року передбачені законом відомості про всіх осіб, що приймали участь у процесуальній дії відсутні, як і відсутні відомості про спеціаліста, який фіксував процес обшуку, протокол містить відомості лише про місце вилучення предметів та не містить відомостей про послідовність всіх дій під час проведення обшуку, взагалі не містить відомостей про спосіб упаковки, у тому числі опечатування, вилучених предметів.

Судом залишено поза увагою, що при складанні протоколу обшуку, з метою виключення можливості підміни, чи будь-якого іншого впливу на речовий доказ, слідчим ОСОБА_11 не відображено способу опечатування сейф-пакету INZ 1003384, в який поміщено вилучені поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору. Відеозапис проведення обшуку від 30 червня 2021 року також не містить підтверджень здійснення слідчим опечатування сейф-пакету, з метою виключення можливості підміни в період часу до їх огляду та направлення на експертизу.

Місцевим судом також не надано належної правової оцінки дослідженим в ході розгляду документам, а саме: постанові про призначення судово-хімічної експертизи від 13 липня 2020 року (а.м.68, том 1), висновку експерта № 2/1437 від 07 серпня 2020 року (а.м.70-75, том 1), постанові про визнання предметів речовими доказами від 07 серпня 2020 року (а.м.77, том 1).

Так, відповідно до постанови про призначення судово-хімічної експертизи від 13 липня 2020 року слідчим ОСОБА_12 на дослідження судовому експерту надано опечатаний сейф-пакет ЕЧ2 1003384 з пояснювальними написами та підписами понятих, у якому знаходиться вісім поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, вилучених під час вказаного обшуку.

Згідно висновку експерта № 2/1437 від 07 серпня 2020 року

порошкоподібні речовини жовтого кольору, які надані на експертизу у восьми полімерних пакетах, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну ( в перерахунку на основу) становить 3,146 грами.

В мотивувальній та резолютивній частині постанови про визнання предметів речовими доказами від 07 серпня 2020 року, тобто після проведення експертизи, слідчий ОСОБА_12 зазначає та визнає речовими доказами вісім поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною але вже без вказівки кольору.

Таким чином, у захисту є вагомі сумніви у тому, що на експертизу надано саме ту порошкоподібну речовину, яка вилучалася в ході обшуку від 30 червня 2020 року з домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_9 .

Покази експерта не спростували ці сумніви, оскільки останній не зміг пояснити суду чому саме порошкоподібна речовина не змінювала колір під дією зовнішніх факторів в період з моменту її придбання та протягом зберігання за місцем проживання обвинуваченого впродовж тривалого часу, а пожовтіла саме після вилучення.

З огляду на вищенаведені обставини справи, враховуючи наявність суттєвих процесуальних порушень, допущених під час проведення обшуку та вилучення за результатами його проведення виявлених предметів у ОСОБА_9 , суд І інстанції мав би визнати протокол обшуку від 30 червня 2020 року та похідні від нього докази недопустимими, а саме: висновки судово-хімічних експертиз; № 2/1437 від 07 серпня 2020 року, № 2/1436 від 29 липня 2020 року та постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 07 серпня 2020 року.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, думку захисника та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції скасувати, доводи прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та мотиви викладені а апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Ці вимоги судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Відповідно до норми ч.3 ст.404 КПК України, обов`язок апеляційної інстанції полягає в безпосередньому дослідженні доказів лише у перелічених в законі випадках, а саме: 1) при наявності клопотання учасників кримінального провадження про повторне дослідження обставин, 2) якщо ці обставини досліджені судом першої інстанції не повністю, або з порушенням.

Враховуючи вищевикладене та встановивши, що вказані докази, а саме: протокол обшуку від 30 червня 2020 року та диск з відеозаписом слідчої дії; постанова про призначення судово-хімічної експертизи від 13 липня 2020 року; висновок експерта № 2/1437 від 07 серпня 2020 року, постанова про визнання предметів речовими доказами від 07 серпня 2020 року та допит свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 судом першої інстанції проведений всебічно та повно, з дотриманням процедури норм КПК України. Захисник не навів переконливих доводів щодо необхідності повторного дослідження даних доказів, а клопотання зводиться лише щодо незгоди з оцінкою досліджених доказів, то в такому разі суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів, про що винесена ухвала без видалення до нарадчої кімнати. При цьому колегія суддів враховує постанову ВС від 16 березня 2021 року провадження N 51 -437 км 20 відповідно до якої сам по собі факт незгоди прокурора з висновками суду першої інстанції з приводу висунутого обвинувачення, не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді. Повторне дослідження обставин є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність законних підстав та аргументованих доводів про таку необхідність.

Дії ОСОБА_9 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконенне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо збуту психотропних засобів обвинуваченим ОСОБА_9 спростовуються доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, місцевим судом досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення по справі, а тому доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального правопорушення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті місцевим судом та спростовані наведеними у вироку доказами, а саме: даними протоколу обшуку від 30 червня 2020 року з доданим DVD-R диском, згідно з яким в ході проведення санкціонованого обшуку у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено всередині чоловічої сумки, яка висіла на воротах, поліетиленовий пакет з застібкою, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору (видав добровільно), що поміщено до сейф-пакету № TNZ1003385; в будинку на кухні у холодильнику виявлено та вилучено вісім поліетиленових пакетів із застібками, всередині кожного з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору (видав добровільно), що поміщено до сейф-пакету № TNZ1003384; на кухні в шафі виявлено та вилучено 70 порожніх поліетиленових пакетів із застібкою, ідентичних за зовнішніми ознаками тим, в яких знаходиться порошкоподібна речовина, що поміщено до сейф-пакету № TNZ1003386 (а.с. 160-164);

Згідно показів експерта ОСОБА_10 , який готував висновок експерта від 7 серпня 2020 року № 2/1437 пояснив, що на вказану експертизу було надано вісім полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною жовтого кольору, які були сфотографовані. Сейф-пакет не мав пошкоджень, упакування було цілісне. Пояснив, що психотропна речовина може змінювати колір і відтінки внаслідок впливу різних факторів, таких як рівень світла, температура, вологість тощо, що викликано особливостями її виготовлення та синтезу, але це не впливає на її властивості. Під час допиту наочно продемонстрував суду та сторонам кримінального провадження процедуру запакування сейф-пакету та наслідки його відкривання, зокрема виникнення напису «СТОП»;

Згідно показів свідка ОСОБА_13 , він був понятим під час обшуку та показав, що був присутній при проведенні обшуку до його закінчення. Обшук проводили поліцейські, перед його початком зачитувався документ, на підставі якого проводився обшук, здійснювалася відеозйомка. ОСОБА_9 не заважав проведенню обшуку, впустив їх добровільно і показав де знаходяться заборонені речі. Під час обшуку у холодильнику були знайдені декілька маленьких однакових пакетів із застібкою з білою речовиною та поміщені у сейф-пакет;

Згідно показів свідка ОСОБА_14 , він був понятим під час обшуку та показав, що того дня перебував вдома коли його запросили бути понятим при обшуку. Перед початком обшуку зачитували документ, на підставі якого проводився обшук. Потім троє осіб здійснювали обшук. Був присутній ОСОБА_9 , інший понятий ОСОБА_13 , потім приїхала дружина ОСОБА_9 .. Під час обшуку знайшли речовину білого кольору в маленьких пакетиках у холодильнику, кількості не пам`ятає, на яку ОСОБА_9 вказав добровільно. Пакетики положили в сейф-пакет. Обшук проводили не тільки в будинку, а і в підсобних приміщеннях. Велася відеозйомка.

Крім того винуватість ОСОБА_9 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах підтверджується іншими доказами:

- даними висновку експерта від 07 серпня 2020 року № 2/1437, згідно з яким порошкоподібні речовини, які надані на експертизу у восьми полімерних пакетах, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін; загальна маса амфетаміну (в перерахунку на основу) становить 3,146 г (а.с. 92-99);

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності та прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_15 у незаконенному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, тому доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу збуту психотропних засобів не знайшло свого підтвердження під час розгляду матеріалів кримінального провадження.

Не визнання винуватості ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та його покази про придбання амфетаміну з метою власного вживання, колегія суддів розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Відповідальність за збут наркотичних засобів настає незалежно від їх розміру (ст. 307 КК). Про те, що злочин, передбачений ст. 307 КК, було вчинено з метою збуту наркотичних засобів, може вказувати сукупність таких обставин, його поведінка під час вчинення злочину, сукупність наркотичних засобів різних видів, їх кількість, спосіб упакування та розфасування, а також методи приховування.

Великий або особливо великий розмір наркотичного засобу, психотропної речовини їх аналогу або прекурсору, спосіб упакування та розфасування відповідної речовини може свідчити про наявність в особи умислу на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наявності й інших достатніх, взаємопов`язаних між собою доказів, які в сукупності вказують на те, що особа мала умисел на збут цих речовин (зокрема, поведінка суб`єкта злочину, дані про те, що особа сама не вживає наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а виготовляє та зберігає їх).

Таким чином про наявність умислу ОСОБА_15 на збут наркотичних засобів вказує великий розмір відповідної речовини амфетамін 3,146 г, так і спосіб її розфасування у полімерні пакети із застібкою приблизно однакової ваги, а також пакети полімерного матеріалу в кількості 70 штук.

Про умисел обвинуваченого на збут наркотичних засобів свідчить також виявлення під час обшуку іншого особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, вагою 8,90 г (маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 7,78 г), хоча дана обставина йому не інкримінується.

Крім того, значний розмір наркотичних засобів 8 пакетів загальною масою 3,146 г об`єктивно перевищує потреби ОСОБА_15 у власному вживанні при тому, що згідно його показів він раніше амфетамін не вживав, то в такому випадку на думку колегії суддів має місце умисел на збут.

Про великий розмір психотропних речовин свідчить його вага 3,146 г. Крім того, згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 затверджено таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, згідно яких великий розмір Амфетаміну становить від 1,5 до 15,0 г.

Також місцевим судом були досліджені медичний висновок від 07.09.2020 року (а.к.п.102), відповідно до якого ОСОБА_9 синдрому залежності, поєднаного з вживанням наркотичних засобів та психотропних речовин не виявляє та примусового лікування в місцях позбавлення волі не потребує, до лікувального закладу за медичною допомогою про лікування наркозалежності не звертався.

Доводи апеляції про визнання протокол обшуку від 30.06.020 року та похідних від нього доказів недопустими, а саме: висновки судово-хімічних експертиз № 2/1437 від 07 серпня 2020 року, № 2/1436 від 29 липня 2020 року та постанови про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 07 серпня 2020 року, є безпідставними, які спростовуються наступним.

Протокол обшуку від 30.06.2020 року був проведений з дотриманням кримінального процесуального закону, на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.06.2020 року, уповноваженим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області, за участю понятих, із застосуванням відеокамери «Панасонік» із цифровим зображенням. Даний протокол містить відомості про посадових осіб, їх прізвища та ініціали, які безпосередньо проводили обшук та оперативного працівника, який здійснював відео зйомку, а також їх підписи. Тобто, лише не зазначення відомостей про всіх осіб, що приймали участь у процесуальній дії у вступній частині протоколу обшуку на думку колегії суддів не є підставою для визнання даного протоколу недопустимим доказом.

Відповідно до відеозапису, що є додатком до протоколу обшуку від 30 червня 2020 року, зафіксовані хід проведення обшуку, виявлення та вилучення речовини розслинного походження зеленого кольору, порошкоподібної речовини білого кольору, 70 полімерних пакетів із застібками, їх поміщення до сейф-пакетів.

Колегія суддів вважає, що спотворення результатів проведення обшуку виключається, оскільки відеозйомкою всі дії зафіксовані, а сторонні особи не мали доступу до виявлених в ході обшуку речових доказів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 під час обшуку добровільно вказав місцезнаходження психотропної речовини амфетаміну.

Згідно Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів передбачено, що усі вилучені предмети, цінності і документи пред`являються понятим та іншим учасникам слідчої дії; у необхідних випадках зазначені об`єкти упаковуються для уникнення їх пошкодження, неконтрольованого доступу до них та забезпечення зберігання слідів (мікрослідів), які є на них, з доданням бірок, посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, прокурора, працівника апарату суду, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а саме із відеозапису, який є додатком до протоколу обшуку, сейф-пакети були підписані понятими та запаковані.

Доводи апеляції про можливість підміни вилучених пакетів з порошкоподібною речовиною в період часу до їх огляду та направлення на експертизу, були спростовані судом першої інстанції.

Так, місцевий суд вірно зазначив покази експерта ОСОБА_10 , який пояснив, що сейф пакет не мав пошкоджень, упакування було цілісне. При цьому пояснив, що психотропна речовина може змінювати колір, відтінки внаслідок різних факторів, таких як рівень світла, температура, вологість тощо, однак це не впливає на її властивості. Підстав вважати покази експерта неправдивими у колегії суддів немає. Тому сумніви захисника, що на експертизу надано саме ту порошкоподібну речовину, яка вилучалася в ході обшуку від 30 червня 2020 року, оскільки на дослідження судовому експерту було надано вісім поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, вилучених під час обшуку, а у висновку експерта № 2/1437 від 07.08.2020 року зазначено порошкоподібні речовини жовтого кольору, є безпідставними, які спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до вимог ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Колегія суддів вважає, що протокол обшуку складений за результатом проведення обшуку відповідає нормам КПК України, а тому підстав для визнання його недопустимим доказом немає.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд використав всі можливі засоби та способи для встановлення істини по справі, допитавши обвинуваченого, свідків, експерта, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_15 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Аргументи наведені в апеляційній скарзі захисника не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

Докази у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують пред`явлене ОСОБА_15 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України.

Сторона захисту в апеляційній скарзі також вказує на те, що у вступній та мотивувальній частині вироку, як захисника обвинуваченого зазначено ОСОБА_10 , яка не залучалася судом для участі у справі, як захисник обвинуваченого, а захист обвинуваченого здійснювався іншим захисником, що є порушенням норм КПК України та ставить під сумнів законність вироку.

Колегія суддів вважає, що вказівка у вступній та мотивувальній частині вироку, як захисника ОСОБА_10 є нічим іншим, як опискою, що також підтверджується даними журнала судового засідання (а.к.п.179), яка може бути виправлена на підставі ст.379 КПК України, а тому доводи захисника з цього приводу є необґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_15 був представлений захисником ОСОБА_8 , що підтверджується ордером адвоката, даними журнала судового засідання та звукозаписом судового засідання.

Призначаючи покарання, районний суд в межах в межах Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на спеціальних обліках не перебуває, вчинив один епізод злочинної діяльності, вину визнав частково, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, призначив обвинуваченому ОСОБА_9 основне покарання в межах санкції ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є мінімальним при цьому, достатнім та справедливим для запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом першої інстанції вірно враховано наявність на утриманні ОСОБА_9 малолітньої дитини 18.06.2015 року, що дає підстави не застосовувати до обвинуваченого конфіскацію його житла.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованими та вмотивованими з достатніми аргументами й підставами для прийняття такого рішення, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 липня 2021 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий-суддя

Судді