печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3855/19-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

рохглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченнням ОСОБА_3 за ч.2 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

на розгляді Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в період з серпня 2015 року по листопад 2016 року вчинив дії, які виразились в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування введеного у встановленому законом порядку, вчиненими службовою особою підприємства, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів на загальну суму 3897753 грн., тобто у великих розмірах , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заявили клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Просили клопотання задовольнити, цивільний позов залишити без розгляду та скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_4 .

Прокурор при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Судом роз`яснені обвинуваченій правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав, наголошено, що вона має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_5 вказала, що їй зрозуміла суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності, вона наполягає на задоволенні клопотання та звільненні від кримінальної відповідальності саме з такої підстави та наголошує, що не бажає скористатися правом на здійснення кримінального провадження в загальному порядку, її позиція є добровільною.

Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212 КК України, на час вчинення відповідного діяння було злочином невеликої тяжкості, санкція ч. 2 ст. 212 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія злочину мала місце з серпня 2015 року по листопад 2016 року.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що останній ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин в період часу з листопада 2016 року по день постановлення ухвали, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні покласти на рахунок держави.

По суті заявленого цивільного позову, суд приходить до наступного висновку.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

За вказаних підстав, суд надходить до висновку, що цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДФС у м. Києві слід залишити без розгляду.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосований.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт, накладений на майно обвинуваченого підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про судові витрати у кримінальному провадженні суд приходить до наступного.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 12, 44, 49, ч. 2 ст. 212 КК України ст. ст. 284, 286, 314, 369, 371 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України - закрити.

Процесуальні витрати у вигляді витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 26 312 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ГУ ДФС у м. Києві про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави в особі ГУДФС у м. Києві матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 3897753 грн. залишити без розгляду.

Речові докази: документи долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києві у справі № 757/30686/18-к від 23.06.2018 скасувати.

Арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0013, площею 0, 1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києві у справі № 757/30687/18-к від 23.06.2018 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1