Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/218/21
Провадження № 1-кп/506/37/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.01.2021 року за №0000002 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топали Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою базовою освітою, не працює, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2021 року близько 23.00 г ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння ,проходив неподалік домогосподарства ,у якому проживає ОСОБА_7 , та яке розташоване по АДРЕСА_1 і, переконавшись, що на той час ОСОБА_7 був відсутній дома , вирішив заволодіти будь-яким майном шляхом проникнення до будинку.

Реалізуючи злочинний намір ,направлений на таємне викрадення чужого майна ,в цей же день та час , ОСОБА_4 ,діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, шляхом розбивання скла на вхідних дверях , проник до будинку ,і в одній із кімнат зняв з полиці телевізор марки DIGITAL моделі 21ВМ83, бувший у використанні, вартістю 534 грн, переніс його в коридор до вхідних дверей з метою винесення його за межі будинку для подальшого заволодіння та розпорядження на власний розсуд, але не встиг цього зробити, так як був виявлений власником та сторонніми громадянами.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково та пояснив, що 20 січня 2021 року він налаштовував ОСОБА_8 телевізор , після чого випивав з ним і під час спільного розпивання спиртних напоїв останній намовив його піти до сусіда ОСОБА_9 ОСОБА_7 , з яким у того були погані відносини і у хаті зробити безлад. Він пішов до будинку, розбив скло у вхідних дверях, заліз через нього в будинок. Присвічуючи собі ліхтариком , трохи порозкидав речі, зняв з полиці телевізор, поклавши його на підлогу у коридорі ,щоб створити видимість, що ОСОБА_10 хтось нібито хотів пограбувати . У цей час до будинку підійшли якісь хлопці, а потім прийшов і ОСОБА_7 , пізніше приїхала поліція , а він до цього весь час перебував у будинку.

Потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що пізно ввечері 20 січня 2021 року він повертався додому і побачив, що у вхідних дверях розбите скло ,а в будинку хтось ходить .Він заглянув через розбите скло до хати і побачив, що на підлозі біля порогу стоїть телевізор, а потім побачив, що по хаті ходить ОСОБА_11 . Той почав погрожувати, щоб його випустили. У цей час по вулиці йшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і зайшли до нього у подвір`я; при цьому хтось із них знімав крики та погрози ОСОБА_14 на телефон. Потім приїхала поліція, яка і зафіксувала перебування ОСОБА_14 у його будинку.

В подальшому потерпілий у судове засідання не прибув, однак у письмовій заяві просив розглядати справу у його відсутність та не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_15 повідомив ,що разом з ОСОБА_16 проходили біля будинку ОСОБА_10 і побачили ,що по хаті хтось ходить, так як світиться ліхтарик. Він знав, що ОСОБА_10 немає вдома, так як невдовзі говорив з останнім по телефону і той сказав, що він перебуває в іншому місці. Вони телефонували ОСОБА_17 , і потім почули якийсь галас у подвір`ї ,і коли підійшли ближче ,то побачили розбите скло в дверях. Невдовзі підійшов і ОСОБА_18 . Особа, яка була у будинку, вела себе агресивно, світила їм ліхтариком в очі. Він впізнав у цій особі ОСОБА_19 . Потім вони через розбите скло у вхідних дверях побачили біля виходу із будинку телевізор , який стояв на підлозі біля входу. ОСОБА_20 їм погрожував, щоб вони його випустили з будинку, одночасно він їм сказав, що це його ОСОБА_21 послав до ОСОБА_10 , щоб ОСОБА_20 помстився за щось Шлапаку , зробив безлад у хаті і щось виніс з хати. Невдовзі приїхала поліція та затримала ОСОБА_19 .

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_21 повідомив ,що якось ввечері він випивав із племінником свого знайомого ,який налаштовував йому телевізор .Він не впевнений, що це був саме ОСОБА_20 , тому що він зловживає спиртними напоями і тому не дуже пам`ятає, хто саме був у нього. Потім той хлопець пішов додому, а він ліг спати. Через деякий час він почув, що хтось намагався викрасти телевізор у ОСОБА_10 , але він ні з ким жодних розмов про ОСОБА_10 та про його майно не вів, і поганих відносин з ОСОБА_23 у нього немає.

Судом також були досліджені письмові докази :

- виписка із ЄРДР від 21 січня 2021 року за №0000002, згідно з якою за заявою ОСОБА_7 внесена інформація про те, що 20 січня 2021 року на територію його домогосподарства в с.Топала без його дозволу проник ОСОБА_4 та перебував там невстановлений час / а.п.70 /;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 20 січня 2021 року, у якому останній повідомив, що невідома особа намагалася викрасти із його будинку телевізор / а.п.72 /;

- протокол огляду місця події від 20 січня 2021 року ,з фото таблицями, домоволодіння по АДРЕСА_1 , де виявлено розбите скло на вхідних дверях ,а біля вхідних дверей ,в коридорі, на підлозі стоїть телевізор сірого кольору. У одній із кімнат розкидані речі, розкриті двері шафи і у цій же кімнаті розташована тумба, де, зі слів господаря будинку, знаходився раніше телевізор, який на час огляду стояв у коридорі біля вхідних дверей. /а.п.74-88/;

Під час дослідження вказаного протоколу обвинувачений вказав, що на одній із фототаблиць зображений він, так як під час прибуття поліції перед проведенням огляду він знаходився у будинку;

- протокол огляду від 05 лютого 2021 року з фототаблицями , телевізору марки DIGITAL моделі 21ВМ83, бувшого у використанні , який визнаний речовим доказом / а.с.90-95, 97/.

Вартість вказаного телевізора складає 534 грн / а.с.99-104/.

Телевізор переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_24 / а.с.96/

Судом був також переглянутий диск, наданий ОСОБА_23 , з відеофайлом , на якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_14 у будинку ОСОБА_10 одразу після виявлення ,до прибуття поліції.

При цьому суд ,виходячи із безпосередності дослідження показань, що перебачено ст.23 КПК України, не приймає як доказ протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_25 , так як у судовому засіданні останній дав суду пояснення, які не відповідають поясненням, наданим останнім у судовому засіданні.

Всі ж інші докази суд визнає достатніми, самі докази допустимими, у зв`язку з чим вважає за можливе покласти їх в основу вироку відносно обвинуваченого.

Аналізуючи інші зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло.

Що стосується дати вчинення кримінального правопорушення, то перевіреними у судовому засіданні доказами встановлено, що воно вчинено 20 січня 2021 року, а не 21 січня 2021 року, як помилково зазначено у обвинувальному акті, з чим погодилися всі учасники судового провадження.

При цьому суд вважає, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому злочині, при цьому вказуючи, що він проник у будинок ОСОБА_10 лише з метою побешкетувати за намовлянням ОСОБА_9 , є лише бажанням уникнути від відповідальності за скоєне.

Так , ні потерпілий ОСОБА_26 , ні свідок ОСОБА_21 не повідомляли суд про будь-які неприязні відносини між собою. При цьому свідок ОСОБА_21 заперечував будь-яке підбурювання ОСОБА_14 до вчинення будь-яких дій щодо ОСОБА_27 .

Крім того, слід зауважити, що ,виходячи із протоколу огляду місця події, пояснень потерпілого та обвинуваченого, постійне місце, де стоїть телевізор- це тумба в одній із кімнат будинку ,а на момент огляду телевізор знаходився біля вхідних дверей, куди його треба було перенести із кімнати та коридор і такі дії свідчать про намір обвинуваченого саме на викрадення телевізора ,при цьому слід зауважити, що іншого шляху для виходу із будинку немає, так як всі вікна заґратовані, при цьому вхідні двері, незважаючи на навісний замок, можна відкрити із будинку шляхом відкривання дверних засувок і штовхання дверей зсередини.

При цьому слід зазначити ,що свідок ОСОБА_15 , який безпосередньо перебував на місці злочину, повідомив суд, що ОСОБА_20 повідомляв його, що він мав намір вкрасти майно ОСОБА_10 , хоч при цьому і вказував про підбурювання його до цього іншою особою, і будь-яких змістовних причин ставити під сумнів показання свідка щодо наміру обвинуваченого на викрадення майна у суду немає.

Зазначена позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дотримання цієї вимоги виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду та забезпечує реалізацію таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності винуватості та право на захист.

Таким чином, перевірка судом вищеозначених доказів дозволяє суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у встановленому у судовому засіданні об`ємі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких , також повною мірою вивчено особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 хоч і не визнав своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, однак шкодував про свою поведінку, вважається таким, що не має судимостей, матеріальної шкоди злочином не завдано, на обліку у нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого, складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України , судом прийнято до уваги висновок щодо високого ризику повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства.

Із врахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, при цьому, враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора та потерпілого, суд вважає, що виправлення останнього можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України телевізор марки DIGITAL моделі 21ВМ83 - вважати переданим потерпілому ОСОБА_28 .

Арешт на майно не накладався, судові витрати відсутні, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - телевізор марки DIGITAL моделі 21ВМ83 - вважати переданим потерпілому ОСОБА_28 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1