УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Справа № 542/1454/21
Провадження 1-кс/542/39/22
Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Новосанжарського районного суду Полтавської області в смт Нові Санжари клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №80000213 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК в частині зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари пл. Перемоги 1 транспортного засобу - автомобіля КІА SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним клопотанням, посилаючись на те, що ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000213, внесеному до ЄРДР 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено клопотання в.о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та накладено арешт на належний їй автомобіль KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження, та користування транспортним засобом, та який буде зберігатися на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Вказала, що 07.12.2021 нею подано до Новосанжарського районного суду клопотання про скасування арешту вказаного автомобіля. Ухвалою Новосанжарського районного суду від 13 грудня 2021 року у задоволенні клопотання відмовлено з посиланням на те, що у кримінальному провадженні призначено експертизу предметом якої є, зокрема, дослідження належного їй автомобіля, який відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Окрім цього в ухвалі слідчого судді зазначено, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє власника права ініціювати клопотання повторно з посиланням на нові обставини, яким не була надана оцінка слідчого судді.
Зазначила, що 25 січня 2022 року у її присутності та за участі слідчої ОСОБА_5 експертами Полтавського НДЕКЦ ГУ НП в Полтавській області на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари, пл. Перемоги, 1 проведено повне експертне дослідження автомобіля.
Зауважила, що в зв`язку з цим вбачається, що наразі виникли нові обставини, які є підставою для часткового скасування арешту належного їй майна та в даний час відпала потреба у подальшому зберіганні автомобіля на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1.
Також вказала, що вона має можливості забезпечити належне зберігання автомобіля без ризику його пошкодження та/або псування і, в подальшому, може на першу вимогу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в будь-який час забезпечити доступ до автомобіля для його огляду та проведення будь-яких інших необхідних дій.
Просила скасувати арешт, накладений на належний їй автомобіль KIA SPORTAGE реєстраційний номер НОМЕР_3 у кримінальному провадженні №0000213 від 06.09.2021 в частині визначення місця його зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари, пл. Перемоги,1 та передати даний автомобіль для подальшого зберігання ОСОБА_3 .
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце судового засідання, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, у якій просила клопотання задовольнити (а.с. 5).
Прокурор в судове засідання теж не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі. У заяві, зокрема, зазначив, що заперечує проти повного скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває. Водночас вказав, що з огляду на проведення ряду експертиз не заперечує проти передачі арештованого транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику (а.с. 6)
Відповідно до положень частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Так, слідчим суддею встановлено, що ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року клопотання в.о. начальника Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні від 06.09.2021 за № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задоволено.
Накладено арешт на:
-автомобіль КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, та користування транспортним засобом, та який буде зберігатися на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку;
-гужову повозку, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, та користування нею, та яка буде зберігатися на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Підставою арешту в ухвалі зазначено п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме, що транспортні засоби, зазначені у клопотанні прокурора відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, є знаряддям кримінального правопорушення; мають значення речового доказу по кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
При цьому, саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.
Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.
Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).
Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:
- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;
- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;
- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;
- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льон рот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166 , 170-174 цього Кодексу . Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження у даній справі ще не закінчено, зазначене у клопотанні майно, а саме автомобіль марки КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є речовим доказом.
Разом з тим, зі змісту поданого до суду клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні було проведено експертне дослідження вказаного транспортного засобу, що також підтверджено прокурором у поданій ним письмовій заяві.
Враховуючи наведене, на думку слідчого судді, потреба у зберіганні майна на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів наразі відпала.
З огляду на це слідчий суддя вважає можливим повернути даний речовий доказ власнику для подальшого зберігання, при цьому з метою забезпечення дієвості застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне залишити заборону будь-яким особам користуватися та розпоряджатися будь-яким чином цим майном до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №80000213 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККв частині зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари пл. Перемоги 1 транспортного засобу - автомобіля КІА SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1 задовольнити.
Скасувати, в частині зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 ПРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт. Нові Санжари пл. Перемоги 1, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року (справа № 542/1454/21), на автомобіль КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

В іншій частині ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні від 06.09.2021 за № 0000213, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити в силі.
Передати ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання транспортний засіб КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 без права на його відчуження, розпорядження, користування ним, а також вчинення будь-яких інших дій щодо арештованого транспортного засобу.

Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №80000213 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , негайно надати даний автомобіль для проведення вказаних слідчих чи процесуальних дій.

Заборонити будь-яким особам користуватися та розпоряджатися будь-яким чином транспортним засобом марки КІА SPORTAGE, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1