Справа № 300/836/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/621/21, за апеляційною скаргою в. о. начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВП №2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 (далі - слідчий), погодженого в. о. начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 28.04.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 серпня 2021 року до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області слідчий звернувся з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 . Відповідно до клопотання, на початку квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей України, громадянином Російської Федерації та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконних самопроголошених так званих «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки» було створено непередбачені законами України збройні формування, які мали організовану структуру військового типу. У невстановлений слідством день, у період червень-липень 2015 року, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування, самопроголошеної «ЛНР». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_8 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у цьому незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, у невстановлений слідством день та місяць 2015 року, знаходячись в окремих районах Луганської області, зокрема м. Алчевськ, Луганської області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, а саме: брав участь у протиправній діяльності не передбаченого законом збройного формування «ЛНР» у складі одного із батальйонів механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_2 (33 артилерійський дивізіон збройного формування «ЛНР») під позивним ОСОБА_9 , на посаді командира мінометного розрахунку. В подальшому, у невстановлений слідством день та місяць 2016 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування, самопроголошеної «ДНР». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена цього збройного формування, ОСОБА_8 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у цьому незаконному збройному формуванню та виконанні його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, у невстановлений слідством день та місяць 2015 року, знаходячись в окремих районах Донецької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальні правопорушення, а саме брав участь у протиправній діяльності не передбаченого законом збройного формування «ДНР» (у складі розвід роти 9 полку морської піхоти) не передбаченого законом збройного формування «ДНР», що дислокується в с. Безіменне Новоазовського району Донецької області. Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбачених законами України збройних формуваннях, ОСОБА_8 систематично виконував накази свого безпосереднього керівництва, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконних збройних військових формувань самопроголошеної «ЛНР» та «ДНР». Таким чином, дії ОСОБА_8 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період з квітня 2014 року і по сьогодні, та виразились у активній його участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї. У результаті діяльності зазначених непередбачених Законами України збройних формуваннях на території Донецької та Луганської областей було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками. 13.09.2018 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.260 КК України - участь у діяльності не передбачених законом воєнізованих та збройних формувань. У клопотанні слідчий також зазначає, що підозра ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами протоколами огляду місця події, огляду акантів сторінок соціальних мереж «Вконтакте» підозрюваного ОСОБА_8 та допиту свідків, що за скоєні діяння, які віднесені до тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Окрім цього, у клопотанні вказується на те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності на виклик до органів досудового розслідування не з`являється та переховується, місце його перебування невідоме. Орган досудового розслідування, з огляду на ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 слідчим суддею встановлено, що на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.260 КК України - матеріали клопотання не містять. Так, матеріали клопотання містять докази того, що 13.09.2018 слідчим Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, однак відомостей про те, що підозра була вручена ОСОБА_8 у матеріалах заклопотанням також не має. При цьому, жодних доказів виконання вимог ч.1 ст.278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру, у разі неможливості особистого вручення, слідчому судді не надано. При цьому, слідчий суддя також визнав недоведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики, на які вказується у клопотанні. Тому, на переконання слідчого судді, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі в. о. начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що органом досудового розслідування відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру, однак особисто йому не вручено, позаяк місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено, адже підозрюваний переховується від органів досудового слідства. При цьому, апелянт стверджує, що 13.09.2018, повідомлення про підозру та повістку про виклик вручено близькому родичу та члену сім`ї ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_11 , про що міститься відповідна відмітка про отримання на супровідному листі від 13.09.2018. Разом з тим, у зв`язку із не встановленням місцезнаходження ОСОБА_8 оголошено у розшук. Стверджує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Зазначає, що підставою для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, на думку апелянта, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 у результаті участі у незаконному збройному формуванні самопроголошеної «ЛНР» та «ДНР» на території Донецької та Луганської областей своїми діями у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення, спрямовані на масову загибель людей на цих територіях, у також на руйнування та пошкодження великої кількості будівель. Зазначає, що твердження слідчого судді з приводу перебування ОСОБА_8 у міждержавному розшуку не відповідає дійсності, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_8 оголошений у державний розшук, а не міжнародний. З огляду на вищенаведене, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, що під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у тому числі матеріали за клопотанням не містять жодних доказів у підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 .
При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку тому факту, що матеріали за клопотанням містять докази того, що 13.09.2018 слідчим Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, однак відомостей про те, що таке було вручено ОСОБА_8 до клопотання не додано.
Знайшов своє підтвердження і висновок слідчого судді про те, що жодних доказів виконання вимог ч. 1 ст. 278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру у разі неможливості особистого вручення слідчому судді не надано.
Окрім цього, апеляційний суд вважає, що прокурором не підтверджені будь-які з передбачених ст. 177 КПК України ризики, а тому обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді й у цій частині. Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на наявність даних у підтвердження передбачених ст.177 КПК України ризиків.
Тому, колегія суддів висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, у зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що: органом досудового розслідування відносно ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру, однак особисто йому не вручено, позаяк місцезнаходження ОСОБА_8 не встановлено, адже підозрюваний переховується від органів досудового слідства; 13.09.2018 повідомлення про підозру та повістку про виклик вручено близькому родичу та члену сім`ї ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_11 , про що міститься відповідна відмітка про отримання на супровідному листі від 13.09.2018; у зв`язку із не встановленням місцезнаходження ОСОБА_8 оголошено в розшук; твердження слідчого судді з приводу перебування ОСОБА_8 у міждержавному розшуку не відповідає дійсності, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_8 оголошений у державний розшук, а не міжнародний, - колегія суддів, з огляду на вищенаведене, відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу. При цьому, колегія суддів зазначає, що прокурором у підтвердження факту вручення копії повідомлення про підозру, до апеляційної скарги не приєднано копії супровідного листа від 13.09.2018, на якому міститься відповідна відмітка і під час розгляду апеляційної скарги не заявлено клопотання про приєднання такої до матеріалів судового провадження.
Із цих підстав, як безпідставні й такі, що не спростовують висновків слідчого судді та відповідно не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що: ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна або без такої; підставою для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; слідчий суддя не врахував той ризик, що підозрюваний ОСОБА_8 у результаті участі у незаконному збройному формуванні самопроголошеної «ЛНР» та «ДНР» на території Донецької та Луганської областей своїми діями у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення, спрямовані на масову загибель людей на цих територіях, у також на руйнування та пошкодження великої кількості будівель.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги та погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд також бере до уваги й те, що в матеріалах судового провадження відсутня копія постанови про оголошення ОСОБА_8 у розшук. Тому доводи апелянта у цій частині визнаються такими, що не підтверджуються відповідним процесуальним рішенням.
Будь-яких обставин, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, чи процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для її скасування, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги приписи ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин та підстав, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді та слугували б підставами для її скасування, і на такі прокурор не посилався під час розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу в. о. начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: