Справа № 442/5163/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1154/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 442/5163/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Кропивник Дрогобицького району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 вересня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11.07.2019. На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 11.07.2019 по 06.09.2019 зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Дрогобицької міської ради Львівської області залишено без розгляду. Вирішено питання щодо речових доказів. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили змінено на домашній арешт.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 10.06.2019 о 00 год. 30 хв. на автобусній зупинці, навпроти будинку АДРЕСА_2 із застосуванням кухонного ножа, лівою рукою наніс ОСОБА_9 три удари в ділянку реберної дуги справа, чотири удари в поперекову ділянку справа та ділянку правої сідниці, один удар в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку правого плеча та передпліччя, один удар в ділянку лівої сідниці, тобто заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
На вирок суду потерпілий ОСОБА_9 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог потерпілий покликається на такі доводи: не погоджується з рішенням суду про перекваліфікацію дій ОСОБА_5 з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України; вважає, що таким чином ОСОБА_5 надана можливість уникнути більш суворого покарання; вважає, що обвинувачений скоїв щодо нього хуліганські дії, так як особистого конфлікту у них не було; у вироку судом не наведено мотивів вчиненого щодо нього злочину; звертає увагу, що дії обвинуваченого носять особливо зухвалий характер, який полягає у тому, що обвинувачений заподіяв йому тілесні ушкодження неодноразово, предметом їх заподіяння був ніж, події відбувалися на автобусній зупинці, в громадському місці, при цьому обвинувачений повинен був усвідомлювати, що порушує громадський порядок, чим показав свою зневагу до норм суспільства.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині залишення без розгляду позову прокурора про відшкодування шкоди, завданої злочином. Вважає, що висновки суду суперечать доказам, наданим та дослідженим в судовому засіданні, зокрема згідно з показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . ОСОБА_5 вчинив хуліганські дії із застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень; вказані дії вчинені ОСОБА_5 в громадському місці; будь-яких особистих мотивів посягання на потерпілого ОСОБА_9 у нього не було. Звертає увагу, що згідно з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 він до даної події з потерпілим ОСОБА_9 не був знайомий та конфлікту з ним не мав. Крім того, зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання. Водночас, на думку прокурора, судом безпідставно вказано у вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 рецидив злочину, хоча згідно ст. 89 КК України останній вважається раніше не судимим.
У зв`язку з наведеним прокурор просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; позовну заяву прокурора, подану в порядку ст.ст. 127-130 КПК України про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_5 кошти, витрачені КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 на користь Дрогобицької міської ради у розмірі 4 086 грн.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_9 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили доводи апеляційних скарг, та просили вирок суду залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 - слід задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково з таких підстав.

Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виходячи з наступного.

При прийнятті рішення суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винною у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Проте вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 10.06.2019 о 00 год. 30 хв. на автобусній зупинці, навпроти будинку АДРЕСА_2 із застосуванням кухонного ножа, лівою рукою наніс ОСОБА_9 три удари в ділянку реберної дуги справа, чотири удари в поперекову ділянку справа та ділянку правої сідниці, один удар в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку правого плеча та передпліччя, один удар в ділянку лівої сідниці, тобто заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Його дії кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 125 КК України.
Формулюючи у вироку обвинувачення, визнане судом доведеним, суд ставить обвинуваченому ОСОБА_5 у провину те, що він 10.06.2019 о 00 год. 30 хв. на автобусній зупинці, навпроти будинку АДРЕСА_2 із застосуванням кухонного ножа, лівою рукою наніс ОСОБА_9 три удари в ділянку реберної дуги справа, чотири удари в поперекову ділянку справа та ділянку правої сідниці, один удар в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку лівого стегна, два удари в ділянку правого плеча та передпліччя, один удар в ділянку лівої сідниці, тобто заподіяв тілесні ушкодження, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, що викликали короткочасний розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Разом з тим, вирок не повинен залишати сумнівів щодо форми вини, мети і мотивів скоєння злочину, про які суд першої інстанції не зазначив у формулюванні обвинувачення. У більшості випадків з`ясування цих питань необхідне для правильної кваліфікації злочину. Крім того, згідно зі ст.ст. 6567 КК України обставини, що характеризують суб`єктивну сторону злочину, можуть або пом`якшувати, або обтяжувати відповідальність обвинуваченого і, отже, впливати на обране судом покарання.

Відсутність у вироку вказівки на мету і мотив злочину, спрямованість умислу винного не дозволяє зробити правильний висновок про кваліфікацію його дій і обґрунтованість засудження за пред`явленим обвинуваченням.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційних скарг прокурора та потерпілого.
З огляду на викладене апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 слід задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 вересня 2019 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Призначити в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівсьої області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4