Провадження № 1-кс/344/6727/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000768 від 06.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 14, п. 11 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті, Львові ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу в рамках кримінального провадженя № 0000768 від 06.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 14, п. 11 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого

у місті Львові, за процесуального керівництва Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000768 від 06.08.2021, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інструктора відділення військової частини НОМЕР_1 , головного сержанта

Та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Білорусь, білоруса, громадянина Республіки Білорусь, неодруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , не працюючого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14,

п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та

ОСОБА_7 у липні 2021 року, при невстановлених слідством місці та обставинах, від невстановленої особи отримали замовлення на умисне вбивство працівника Будівельної компанії «M GROUP DEVELOPMENT» громадянина ОСОБА_8 та, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, розпочали підшукувати знаряддя для реалізації умисного вбивства останнього.

Надалі, у невстановлений час та місці, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ,

у невстановленої в ході проведення досудового розслідування особи, незаконно придбали вогнепальну зброю, а саме автомат «АКМ», обладнаний спеціальним оптичним прицілом та пристроєм для безшумного ведення вогню.

Окрім того, з метою подальшої реалізації свого неправомірного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 придбали автомобілі «Опель-Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Фольксваген-Пассат» реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також мобільні телефони та сім-карти до них.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпочали збирати інформацію про ОСОБА_8 , а саме відшукання його мобільних номерів телефонів та зображень. Також, останні розпочали здійснювати візуальне спостереження з метою з`ясування маршрутів руху і місця проживання

ОСОБА_8 та відшукання найбільш сприятливого безпосереднього місця вчинення умисного вбивства останнього.

05.08.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , встановивши маршрути пересування ОСОБА_8 та місця його можливого перебування, близько 22 год. 00 хв., рухались автомобілем «Опель-Вектра» по вул. А. Мельника

в с. Вовчинець Івано-Франківського району Івано-Франківської області, до обраного ними місця вчинення майбутнього вбивства, однак були зупинені працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів, після чого були затримані, і тому не змогли довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 .

06.08.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня їм, кожному окремо, повідомлено про підозру

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263

КК України.

07.08.2021 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожному окремо, повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначено у поданому клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події від 05.08.2021 та 06.08.2021;

- протоколом огляду відеозапису від 06.08.2021;

- протоколом огляду від 06.08.2021 автомата, вилученого у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ;

- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- протоколами пред`явлення свідкам ОСОБА_15 та ОСОБА_16 осіб для впізнання за фотознімками;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 ;

- висновком судово-криміналістичної експертизи вогнепальної зброї, згідно якої вилучена у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зброя є автоматом «АКМ», придатним для стрільби в режимі одиночного та автоматичного вогню;

- негласними слідчими (розшуковими) та процесуальними діями, посилання на які у цьому клопотанні на даний час є неможливим у зв`язку із їх секретністю;

- іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку.

Станом на даний час підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обрано (та продовжено) запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 06.11.2021 та 05.11.2021, відповідно.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим суддею продовжено до п`яти місяців, тобто до 06.01.2022 року.

Таким чином на даний час, з метою виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення за ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 115 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі.

На думку органу досудового розслідування, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є жителем іншої області, не має постійного місця проживання на території Івано-Франківської області, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі,усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, тому може виїхати за межі Івано-Франківська з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки досудове розслідування триває, а отримані в ході досудового розслідування відомості дають підстави вважати, що на даний час органом досудового розслідування відшукано та вилучено не всі предмети та документи, які мають значення для досудового розслідування;

- п. 3 незаконно впивати на свідків, іншого підозрюваного, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки про них йому відомо;

- п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися на виклики, посилаючись на ніби-то форс мажорні чи поважні обставини;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення (нез`явлення на військову службу або дезертирство, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем правоохоронного органу та у разі незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний продовжити проходження військової служби) чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (довести умисне вбивство до кінця).

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе.

Обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Заявлені ризики на даний час не зменшились. Крім того, в ході виконання оперативними підрозділами Національної поліції та Державного бюро розслідувань доручень слідчого, отримано відомості, які свідчать про можливість зникнення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в тому числі через застосування щодо них неправомірних дій з боку замовників вбивства ОСОБА_8 , з метою приховування слідів злочину та недопущення надання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 викривальних показів щодо замовників інкримінованого їм злочину.

Враховуючи зазначене, слідчим подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, просили відмовити в його задоволенні та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його реєстрації, а в разі неможливості, на думку слідчого судді, визначення такого запобіжного заходу визначити заставу у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів.

В той же час 06.11.2021 року року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення у поданому клопотанні доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому дій, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних з`язків, проходження ним війсьвої служби у військовій частині НОМЕР_1 .

На думку слідчого судді, статус військовослужбовця, який характерний щодо підозрюваного ОСОБА_4 , а також підвищений суспільний інтерес стосовно злочинів проти життя та здоров`я особи, також є певною мірою тими обставинами, які повинні бути враховані при вирішенні даного клопотання.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 06.11.2021 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 31 грудня 2021 року включно.

Слідчий суддя вважає необґрунтованим клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий, на думку слідчого судді, не сприятиме ефективності досудового розслідування та досягненню його мети. Підозрюваний є жителем іншої області, навіть в судовому засіданні ним наведено кілька поштових адрес, за якими він проживав раніше, що вже саме по собі свідчить про відсутність у нього постійного місця проживання, за яким можливо було би ефективно встановити відповідний контроль в межах дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Кримінальне правопорушення за п.п. 11,12 ч.2 ст.115 КК України (з урахуванням ч.1 ст.14 КК України) є таким, яке пов`язане із застосуванням насильства, спрямоване проти основоположного права людини права на життя.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження при продовженні строку запобіжного заходу не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, на строк досудового розслідування, до 31 грудня 2021 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 03.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1