ЄУН № 337/2668/20
Провадження № 1-кп/337/70/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2021 р. м. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштованого,не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.09.2020 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2020 року приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_6 та особи, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, знаходячись за будівлею ТЦ "АМСТОР" по проспекту Інженера Преображенського, 13 у місті Запоріжжя, в ході конфлікту з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, заволоділи майном потерпілого за наступних обставинах.

Так, у ході конфлікту між ОСОБА_6 , особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження та ОСОБА_4 , з метою відкритого заволодіння чужим майном особа 1, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження наніс не менше одного удару в область голови потерпілого ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 , наніс не менше одного удару потерпілому ОСОБА_4 в область обличчя. Тим самим, реалізуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, спричинили потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді рани на верхньому повіці лівого ока із зовнішньої сторони; синці в лівій навкоочній ділянці, в ділянці лоба ліворуч, в правій скроневій ділянці, в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу по передній поверхні, в ділянці правої ключиці та в ділянці правого плечового суглобу; садна на правій боковій поверхні шиї, в правій поперековій ділянці, в ділянках правої гомілки та правої лопатки, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після чого, відкрито заволоділи MP-3 плеєром «Transend», вартістю 243 грн. 33 коп., які належать потерпілому ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, щиро каявся, дав показання про те, що вночі 10 травня 2020 року біля ТЦ "АМСТОР" по проспекту Інженера Преображенського, 13 у місті Запоріжжя, та показав, що у нього з товаришами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відбувся конфлікт з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Він почав наносити удари по голові ОСОБА_12 . ОСОБА_13 також почав бити ОСОБА_14 . Потім він продовжив сам бити ОСОБА_12 . Він схопив ОСОБА_12 за задню частину кофти, натягнув її на голову ОСОБА_12 та почав бити руками ,ногами по обличчю. Під час бійки він витягнув з кишені ОСОБА_12 MP-3 плеєр, який потім залишив собі. На наступний день він пішов шукати ОСОБА_12 , щоб повернути плеєр, але не знайшов його.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується доказами, зібраними в ході судового розгляду справи:
- поясненнями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 який суду пояснив, що 10 травня 2020 року у нічний час у нього разом з ОСОБА_7 виник конфлікт з ОСОБА_9 та бійка з ОСОБА_15 . Після розв`язання конфлікту він з товаришем пішли. В подальшому хлопці з вказаної вище компанії, а саме, як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . ОСОБА_17 , бризнув ОСОБА_19 вмістом балончика в обличчя. Після чого, ОСОБА_20 перевів балончик на нього та бризнув в обличчя йому. Від зазначеного дії він відвернувся, потім побачив ОСОБА_21 , а саме, що останній перебував на землі, при цьому ОСОБА_22 придавив його до землі та наносив удари в область його потилиці. Він став підходити, але його схопив ОСОБА_23 та потягнув ОСОБА_24 , почали наносити удари в область голови, він встиг закрити удари руками. У ході конфлікту він відчув як хтось почав залазити в його ліву кишеню, він повернувся і побачив ОСОБА_25 . Данило витягнув з лівої кишені його Mp3 плеєр, а ОСОБА_26 забрав його мобільний телефон Lenovo. Після цього зазначені вище хлопці пішли.
Ці показання потерпілого даних під час судового розгляду, суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та з наявними у матеріалах провадження доказами і будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність цих доказів судом не встановлено.

Також винність ОСОБА_6 у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:
- даними протоколу огляду місця події від 13.05.2020року з фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний,20-а;
- даними протоколу огляду предмету від 12 травня 2020 року, згідно якого оглянуто MP-3 плеєр T Sonic mp 350, який видано ОСОБА_6 ;
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_4 , який на фотознімку впізнав хлопця, який приймав участь у його пограбуванні, знає його як ОСОБА_25 ;
-даними протоколу слідчого експерименту від 14.05.2020року за участю потерпілого ОСОБА_4 , з відеозаписом слідчого експеременту, під час якого ОСОБА_4 розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно нього 10 травня 2020 року;
- даними протоколу слідчого експерименту від 15.05.2020року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , з відеозаписом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_6 розповів про події які відбулися 10 травня 2020 року в районі ТЦ «Амстор» розташованого по пр. Інженера Преображенського, 13 у місті Запоріжжя;
- висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №516 від 13.05.2020р ОСОБА_27 ,згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на верхньому повіці лівого ока із зовнішньої сторони; синці в лівій навкоочній ділянці, в ділянці лоба ліворуч, в правій скроневій ділянці, в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу по передній поверхні, в ділянці правої ключиці та в ділянці правого плечового суглобу; садна на правій боковій поверхні шиї, в правій поперековій ділянці, в ділянках правої гомілки та правої лопатки, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),вчинений повторно поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином,спосіб вчинення кримінального правопорушення, дані про ОСОБА_6 ,враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння корисливого злочину, судимість за скоєння якого не знята та не погашена в установленому законом порядку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_6 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному , що суд визнає обставинами, які пом`якшують його відповідальність.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, згідно санкції ч.2 ст.186 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і таке покарання буде законним, справедливим та сприятиме виправленню ОСОБА_6 .

Водночас суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 витрати пов`язанні з залученням експерта в кримінальному провадження в сумі 150,00 грн. , які підтверджені доданою до кримінального провадження довідкою про витрати на проведення експертизи.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн.00 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: MP-3 плеєром «Transend» , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 -залишити за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

20.12.2021