В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні угоду про визнання винуватості, яка укладена 19 листопада 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002738, яке внесене до ЄРДР 07 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, за таких фактичних обставин.

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, переслідуючи мету незаконного носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу знайшов багнет-ніж, який є різновидом холодної зброї.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вищевказаний багнет-ніж є холодною зброєю, не пройшовши встановлену процедуру отримання відповідного дозволу, тобто не маючи права на його носіння, носив багнет-ніж, який є різновидом холодної зброї у наплічному рюкзаку до 07 листопада 2021 року.

В подальшому, 07 листопада 2021 року о 16:22 год. в м. Біла Церква по вул. І.Кожедуба, поблизу із будинком № 244, в ході проведення особистого обшуку затриманого, в порядку ст. 208 КПК України в ОСОБА_4 , в другому відділенні наплічного рюкзака, що належить останньому, був виявлений та вилучений багнет-ніж, який відноситься до холодної зброї, виготовленої заводським способом за типом військовим багнетів-ножів, який ОСОБА_4 незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді ста двадцяти громадських робіт.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України є нетяжким злочином.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Отже, у кримінальному провадженні № 0002738, яке внесене до ЄРДР 07 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що вона містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Погоджене у ній покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, а саме він раніше не судимий, офіційного місця роботи не має, характеризується позитивно.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0002738 від 10 листопада 2021 року, висновок експерта від 10 листопада 2021 року № СЕ-19/111-21/54191-ХЗ, витрати на проведення експертизи становлять 1 372,96 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно із постановою про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 12 листопада 2021 року, багнет-ніж визнаний речовим доказом.

Згідно із п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, його необхідно знищити.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 19 листопада 2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0002738, яке внесене до ЄРДР 07 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1 372,96 грн.

Речові докази, а саме: багнет-ніж, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області