У Х В А Л А
І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор з клопотаннями про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

З клопотання видно, що 07.04.2014 на території Донецької області України невстановленою під час досудового розслідування особою для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, члени якого були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Протягом 2014 року ОСОБА_6 становиться одним із учасників силового блоку, а саме бійцем незаконного збройного формування «Кальміус», яке підпорядковується та входить до структури терористичної організації «Донецька народна республіка».

Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правилами та обов`язками особи, незаконного Законом збройного формування ОСОБА_6 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань. ОСОБА_6 перебуваючи в складі збройного формування, без будь-яких законних підстав отримав для подальшого незаконного використання автоматичну, вогнепальну зброю та набої до неї, з метою виконання покладених на нього обов`язків.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого Законами України незаконного збройного формування ОСОБА_6 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, також виконував інші протиправні накази.

Відповідно до відведеній йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, ОСОБА_6 умисно виконував наступні обов`язки: ведення збройного опору, незаконна протидія та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними в проведенні антитерористичної операції, участь у не передбачених Законом України збройних формуваннях; заволодіння зброєю, боєприпасами, а також охорона укріплень з метою протидії діяльності осіб, у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності; інше сприяння терористичній організації.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецькій області було спричинено масову загибель людей, зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Дії, передбачені ч. 1 ст. 258-3 КК України караються позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, тобто злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким.

14.03.2017, відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 279 КПК України стосовно ОСОБА_6 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місця знаходження даної особи на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження, таким чином встановлено, що він переховується від органів досудового слідства.

21.10.2015 ОСОБА_6 оголошено в розшук, заведено ОРС категорії «Розшук».

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, переховується від органів досудового розслідування, а також суду, ухиляється від виконання процесуальних дій, може негативно впливати на свідків, а також через неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки обвинувачений тривалий час працював в системі органів внутрішніх справ, має соціальні зв`язки у різних установах та організаціях, які може використовувати для перешкоджання кримінальному провадженню та зв`язки з іншими членами терористичної організації.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

21.10.2015 року було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, колегія суддів позбавлена можливості з`ясувати його позицію щодо клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в теперішній час відсутні відомості про фактичне місце знаходження обвинуваченого, одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, колегія суддів доходить до висновку, що розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно відкласти до затримання обвинуваченого та доставки його до суду.

Крім того, 23 березня 2020 року прокурором до суду були надані клопотання від 20 березня 2020 року про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Ухвалою колегії суддів від 23 червня 2020 року був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 було відкладено до затримання обвинуваченого та доставки його до суду. Дана ухвала втратила законну силу 23 грудня 2020 року.

Відповідно до п.п. 6 п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 3 ст. 190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

Отже, оскільки ухвала колегії суддів від 23 червня 2020 року про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втратила законну силу 23 грудня 2020 року, та обвинуваченого ОСОБА_6 не було доставлено до суду, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 20 березня 2020 року слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 187-190 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_6 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відкласти до затримання обвинуваченого та доставки його до суду.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 від 20 березня 2020 року залишити без розгляду.

Ухвала втрачає законну силу 23 травня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3