ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №630/588/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1319/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 грудня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Люботин, незаміжню, маючу на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, працюючою в ТОВ рекламно-поліграфічне агентство «Бріск», зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

засуджено за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою його збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу придбала у невстановлену під час досудового розслідування дату та час та невстановленим способом особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» з метою його подальшого збуту та стала його незаконно зберігати з метою його подальшого збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_7 20 червня 2018 року у ранішній час доби при собі перевезла вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб з метою його подальшого збуту невстановленим під час досудового розслідування способом та засобом з місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до м. Харкова, де 20 червня 2018 року у період часу з 11 год. 39 хв. по 12 год. 08 хв. з корисливих мотивів, на вулиці біля будинку № 12, який розташований за адресою: м. Харків, площа Конституції, незаконно передала, таким чином збувши ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фрагмент фольги у полімерному пакеті, в якому знаходилась речовина рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабісом», вагою у перерахунку на суху речовину 3,685 грами, за що отримала грошові кошти від ОСОБА_10 у сумі 1000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою його збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу придбала у невстановлену під час досудового розслідування дату та час та невстановленим способом особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» з метою його подальшого збуту та стала його незаконно зберігати з метою його подальшого збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_7 09 липня 2018 року у ранішній час доби при собі перевезла вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб з метою його подальшого збуту невстановленим під час досудового розслідування способом та засобом з місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до м. Харкова, де 09 липня 2018 року у період часу з 09 год. 50 хв. по 10 год. 15 хв. з корисливих мотивів, на вулиці біля будинку № 1, який розташований за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, незаконно передала, таким чином збувши ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пластикову ємність жовтого кольору з написом «КАМА-Гірчиця», у якій у фрагменті фольги знаходилась речовина рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабісом», вагою у перерахунку на суху речовину 11,5672 грами, за що отримала грошові кошти від ОСОБА_10 у сумі 2000,00 грн.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості. Зазначив, що суд при призначенні покарання із застосуванням ст.69 КК України, не врахував, що вона вчинила тяжкий злочин, а також процесуальну поведінку обвинуваченої, яка під час досудового розслідування та усього судового розгляду не визнавала свою провину, а розкаялася лише перед судовими дебатами та зробила це не щиро. Наголосив, що суд дійшов необґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, оскільки судом не враховано обставини кримінального провадження, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання. На думку прокурора, суд не вказав які пом`якшуючи покарання обставини є підставою для застосування положень ст.75 КК України. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно положень ст.414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення і відомості про особу обвинуваченої, яка має середню освіту, розлучена, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, ОСОБА_11 проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на Д-обліку в КПН «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області з діагнозом «Вторична кардиопатия», є отримувачем аліментів на дитину, працевлаштована в ТОВ рекламно-поліграфічне агентство «Бріск».
Крім того, судом враховано, що в період роботи у ОСОБА_7 виникла офтальмологічна хвороба, яка викликала потребу у проведенні в період з 09 по 10 липня 2019 року операції на нижніх повіках обох очей в умовах стаціонару КПН Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», а також те, що на момент розгляду кримінального провадження в суді ОСОБА_7 перебувала в стані вагітності, строк 30 тижнів, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЯ № 676023, виданим 04 грудня 2020 року КПН «Люботинська міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області.

Суд також взяв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та наявність у обвинуваченої на утриманні на час вчинення злочину малолітньої дитини, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того, вирішуючи питання про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд першої інстанції взяв до уваги наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, а також обставини які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що вони не були системними, вчинені виключно на прохання покупця та не охоплювали таку стадію як незаконне виготовлення, що не призвело до тяжких наслідків у виді розповсюдження наркотичних засобів невизначеному колу осіб.
Також, суд при застосуванні вимог ст.69 КК України врахував особу обвинуваченої, яка на час вчинення злочинів не мала інших судимостей, позитивно характеризувалася, виходячи з її спокійного і врівноваженого характеру, доброзичливого ставлення до сусідів та оточуючих, належного виховання дитини.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення засудженого можливе у більш короткий строк, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Твердження у скарзі прокурора про відсутність у ОСОБА_7 щирого каяття, спростовуються матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_7 з початку судового розгляду частково визнавала свою вину, заперечуючи вчинення нею інкримінованого їй ще одного третього епізоду кримінального правопорушення, внаслідок чого, за результатами судового розгляду прокурором було змінено обвинувальний акт та виключено із обвинувачення один з епізодів злочинної діяльності. На думку колегії суддів вказана поведінка обвинуваченої свідчить саме про наявність щирого каяття у вчинених саме нею кримінальних правопорушеннях, а небажання визнавати вину у кримінальних правопорушеннях, які не вчинялися обвинуваченою - не може свідчити про відсутність щирого каяття.

Крім того, наявність щирого каяття в обвинуваченої констатовано самим прокурором в його обвинувальній промові у судових дебатах (т.3 а.с.88-92).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив покарання із застосуванням ст.69 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Доводи прокурора про те, що суд не вказав які пом`якшуючі покарання обставини є підставою для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.75 КК України, є безпідставними.

Так, згідно з ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, приписи цієї норми закону не передбачають встановлення додатково обставин, які пом`якшують покарання у розумінні ст.66 КК України, а тому доводи прокурора про необхідність їх зазначення позбавлені підстав.

До того ж, судом першої інстанції при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, було встановлено додаткові обставини, які свідчать про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, а саме відомості про особу обвинуваченої, яка має офіційне місце роботи, на якій, на момент постановлення вироку працювала більше півтора року, та її перебування на пізньому строку вагітності, а також її належну процесуальну поведінку від час розгляду кримінального провадження, що свідчить про істотне зниження її небезпечності для суспільства, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, колегія суддів враховує, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення минув значний час більше трьох років, протягом якого обвинувачена до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, працевлаштувалася, народила ІНФОРМАЦІЯ_4 другу дитину та на даний час перебуває у цивільному шлюбі, що додатково підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про істотне зниження її небезпечності для суспільства та можливість її виправлення без реального відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, в умовах покладення на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 11 грудня 2020 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий:

Судді: