Справа № 404/8740/21
Номер провадження 1-кс/404/3203/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , заявлених володільців майна ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , представника володільців майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Третього відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0000061, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2021 року, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені під час обшуку по АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України. Мета звернення збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна як виду додаткового покарання передбаченого санкцією ст. 368 КК України.

Слідчий клопотання підтримав, просить накласти арешт.

Прокурор та представник ГУНП у судове засідання викликався, не з`явився.

Володільці тимчасово вилученого майна та представник заперечили проти накладення арешту. Наполягають відмовити в накладенні арешту на особисті грошові кошти належні ОСОБА_5 , що були вилучені з сейфу та належать особисто ОСОБА_5 . Просять врахувати сімейний стан підозрюваного, малолітню дитину на утриманні, інших доходів родина не має, просять повернути особисті гроші. Крім того необхідно повернути вилучене кримінальне провадження, оскільки викривача не притягнуть до кримінальної відповідальності.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000061 за ч. 3 ст. 368 КК України.

18.11.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда працівники ДБР провели обшук службового приміщення по АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обшуку були виявлені та вилучені речі, перелік яких містяться в протоколі обшуку. Вилучене майно оглянуто і постановою слідчого визнано речовим доказом.

19.11.2021 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні корупційного злочину, санкція якого передбачає покарання виді позбавлення волі з обов`язковим додатковим видом покарання у виді конфіскації майна (ч. 3 ст. 368 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна у цьому випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; (п. 1 цієї статті ); конфіскації майна як виду покарання (п. 3 цієї статті)

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження. За правилами ст. 132 КПК України його застосування допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

На підставі ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно оскільки воно визнано речовим доказом, а до грошових коштів у національній валюті може бути застосована конфіскація, тобто існують потреби для застосування арешту через необхідність виконання завдань цього провадження.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі обшуку, огляду місця події, огляду предметів, допити свідків, впізнання речей, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Заявлені до арешту речі є речовими доказами. Слідчий обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, реалізації потерпілими права на захист та безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна.

Слідчий довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказу, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. Майно, що було тимчасово вилучено слідчим під час проведення обшуку, відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників і третіх осіб.

Разом з цим необхідно зауважити, що санкція ч. 3 статті 368 КК України передбачає такий обов`язковий додатковий вид покарання, як конфіскація майна.

ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України, тому існує потреба забезпечити виконання у майбутньому можливої конфіскації майна як покарання. За таких умов є потреба у накладенні арешту на вилучені грошові кошти у національній валюті.

Належність ОСОБА_4 готівкових коштів у національній валюті підтверджується фактично зібраними обставинами справи, зокрема вилученням грошових купюр під час проведення обшуку з кишень його одягу, в якому він був вдягнений та з сейфу його службового кабінету, яким він користувався.

Обставини та завдання цього досудового розслідування (ст. 2 КПК України) виправдовує ступінь такого тимчасового втручання у майнові права і свободи підозрюваної особи, як накладення арешту з позбавленням її права на розпорядження та відчуження майна.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскації та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного рішення , яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Таким чином

У даному випадку тимчасове обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. На виконання положень ч. 4 ст. 173 КПК України, тимчасово застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження, та навпаки сприятиме виконанню завдань у цьому кримінальному провадженні та не завдасть інших негативних наслідків, які суттєво не позначаться на інтересах інших осіб.

Разом з цим не підлягає задоволенню вимога про накладення арешту на матеріали вилученого кримінального провадження 0000410 від 09.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України. Такий висновок обґрунтовано тим, що залишення чи подальше зберігання в ДБР матеріалів кримінального провадження стосовно викривача у майбутньому може стане приводом для уникнення викривача від кримінального переслідування у провадженні0000410. Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- грошові кошти в іноземній валюті долар США в кількості 10 (десять) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США, загальною сумою 1000 (одна тисяча) доларів США, які мають наступні серії та номери: AB32546729S, AB31624164F, HF19070881A, KE03843075B, HB03410406K, KE03843037B, KJ07374993A, LB13662038N, ML00308671, LL61649056G;

- грошові кошти ОСОБА_4 у національній валюті загальною сумою 18821 (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять одна) гривня;

- мобільний телефон ОСОБА_4 марки «Samsung Note 10 Lite» № SM-N770F/DS, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 з сім картками НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- системний блок персонального комп`ютера «INTEL PENTIUM», чорного кольору, який поміщено до прозорого поліетиленового пакету, клапан якого закрито стяжкою з биркою № Е22076347 CONTROL;

- блокнот ОСОБА_4 в обкладинці синього кольору з написом на першій сторінці «робочий зошит-9НТ» в прошитому вигляді на 78 арк., один аркуш формату А4 «перспектива розслідування кримінальних проваджень на листопад 2021 року», один аркуш формату А4 «перспектива розслідування кримінальних проваджень на листопад 2020 року», один аркуш формату А4 «закриття по строкам абзац 14», візитка ОСОБА_4 , на 1 арк., посадові обов`язки начальника слідчого відділення відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 на 4 арк.;

- ключ з металу жовтого кольору до туалетного приміщення з написом «Эльбор»;

- зім`ятий аркуш паперу з рукописним написом «1000», а також зім`ятий аркуш паперу з написами «1Нач 2ЗамСВ 3НачКР 4След 5Опер» та «500»;

- з робочого комп`ютера ОСОБА_8 вилучено папку з електронними процесуальними документами щодо розслідування кримінального провадження №0000410 від 09.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яку записано на карту пам`яті «Kingston CanvasSelect Plus» microSDHC на 32 гб.;

- мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Samsung Galaxy M30s», номер моделі SM-M307FN/DS, серійний номер НОМЕР_6 , IMEI-1: НОМЕР_7 , IMEI-2: НОМЕР_8 , з сім-картою НОМЕР_9 , заборонивши розпоряджатись та користуватись арештованим майном.

Відмовити в задоволенні клопотання, про накладення арешту на матеріли кримінального провадження 0000410 від 09.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Слідчому Третього відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 вчинити дії спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1