Провадження №1-кп/761/415/2021
В И Р О К
іменем України
18 жовтня 2021 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, українця, перебуваю чого у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту складеного в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 04.07.2016 року, в період часу, близько з 03:00 год. по 04:00 год., перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , вступив в словесну сварку зі своїм знайомим ОСОБА_8 .

Під час вищевказаного конфлікту, який відбувся 04.07.2016 року в період часу приблизно з 03:00 год. по 04:00 год. за адресою м. Київ, вул. Велика Житомирська 26, ОСОБА_7 разом к ОСОБА_8 перемістились до приміщення кімнати квартири АДРЕСА_3 , яка розташована поруч із приміщенням кухні, де з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 04.07.2016 року в період часу приблизно з 03:00 год. по 04:00 год. в кімнаті квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 умисно штовхнув потерпілого на одне з ліжок, яке розташоване в кімнаті, внаслідок чого потерпілий знаходився в положенні лежачи на животі, при цьому обличчя потерпілого контактувало з поверхнею ліжка, в подальшому ОСОБА_7 шляхом притискання коліном ноги в спину потерпілого, а саме в область 11-го ребра, а кистю руки умисно тримаючи за потиличну частину голови, умисно, різко з прискоренням здійснив не менше 2-ох поштовхів рукою, якою тримав потерпілого за потиличну частину голови, до низу, в напрямку підлоги, внаслідок дій ОСОБА_7 голова ОСОБА_8 з прискоренням контактувала з твердою поверхнею, в результаті чого, потерпілому спричинено тілесні ушкодження: травма голови та шиї, переломи першого шийного хребця і розрив базально-окципітальної мембрани з ушкодженням лівої вертебальної артерії; крововиливи під і над оболонки в тканину шийного відділу спинного мозку, під оболонки і в шлуночки головного мозку; крововиливи в лобній ділянці зліва і м`які тканини лівої очниці; крововиливи у м`які тканини шиї зліва і ззаду; крововиливи вздовж шийного відділу хребта спереду справа, і ззаду зліва; інші ушкодження: крововилив у м`які тканини спини зліва; садна на ступнях.

Згідно висновків експертиз № 1864 від 15.09.2016 року на тілі потерпілого ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодженні: а) численні садна та дрібні, крапково-плямистими внутрішньо-шкірні крововиливи в ділянці склепіння (передня поверхня) обох стоп та гомілково-ступневих суглобів, розміри від 0,2х0,2 см до 1,4х0,9 см; б) чисельні смугасті та плямисті, переважно вертикально орієнтовані, внутрішньо шкірні крововиливи в лобній ділянці зліва, розмірами від 0,1х0,2 см до 1,5х0,4 см, суцільний крововилив в м`які тканини лобної ділянки зліва на ділянці розміром 5х4 см; в) синець на нижній повіці (з частковим переходом на верхню) лівого ока, розміром 4х5 см, плямисті крововиливи під сполучні оболонки лівого ока, суцільний крововилив в м`які тканини ділянки лівої очниці; г) синець на спині зліва (між заднє-пахвовою і лопатковою лініями, приблизно на рівні 11-го ребра), розміром 3х4 см (на тлі припухлості м`яких тканин 6х6 см), крововилив в м`які тканини в даній ділянці на глибину до 2,5 см; д) травма шиї переломи першого шийного хребця (переднього та заднього складових лівого поперечного відростку, передньої складової правої поперечного відростку) з крововиливом в м`які тканини та ушкодження лівої хребцевої артерії, розрив задньої атланто-потиличної перетинки зліва, плямисто-смугасті (нерівномірно виражені, переривчасті) крововиливи в лівій бічні та задні м`язи шиї «поверхневої» групи, смугасті (нерівномірно виражені) крововиливи в задні м`язи шиї зліва «глибокої» групи, мікроскопічні ознаки розривів м`язових волокон, крововиливи в м`які тканини ділянки передньої поверхні тіл 1-3 грудних хребців справа, розповсюджений крововилив над і під оболонки шийного відділу спинного мозку з набряком набуханням його речовини та голови розповсюджений суцільний крововилив під м`яку мозкову оболонку основу головного мозку з деяким розповсюдженням на випуклій поверхні його півкуль, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання речовини головного мозку. Травма голови та шиї, переломи першого шийного хребця і розрив базально-окципітальної мембрани з ушкодженням лівої вертебральної артерії; крововиливи під і над оболонки, в тканину шийного відділу спинного мозку, під оболонки і в шлуночки головного мозку; крововиливи в лобній ділянці зліва і в м`які тканини лівої очниці; крововиливи у м`які тканини шиї зліва і ззаду; крововиливи вздовж шийного відділу хребта спереду справа і ззаду; зліва інші ушкодження: крововилив у м`які тканини спини зліва; садна на ступнях. Всі ушкодження виникли від дії тупих предметів.

Згідно висновку експерта № 127-2017/о від 11.08.2017 року: «з урахуванням локалізації та взаємного розташування крововиливів м`язи шиї, наявності розриву задньої атлантно-потиличної перетинки зліва, дозволяє, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження, стверджувати про те, що травма шиї та голови у потерпілого утворилася за єдиним можливим механізмом за рахунок позамежного згинання та поворотом голови потерпілого вправо і до низу, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання його смерті. Протягом певного періоду зазначених 30-40 хвилин (до моменту початку розвитку набряку-набухання спинного головного мозку зі зміною рівня свідомості аж до її втрати), здатність потерпілого до активних дій (бігати, ходити, повзати, тощо) була цілком збережена. Саме відсутність будь-яких інших ушкоджень шийного відділу хребта, наявність дрібного ушкодження стінки лівої хребцевої артерії за рахунок переміщення кісткового уламку 1-го шийного хребця, дозволяє експертній комісії вважати, що вищевказане «позамежне згинання з поворотом голови потерпілого» було неодноразове, що передбачає «наявність» як сторонньої особи, так і «зовнішніх» можливостей «повертання» голови з положення позамежного згинання в нормальне анатомічне.

Приймаючи до уваги встановлений механізм утворення тілесних ушкоджень на обличчі та спині «тиснення», з віддзеркаленням на механізм утворення травми шиї та голови, та враховуючи загальну обстановку місця події (фотозображення), на думку експертної комісії утворення травми шиї та голови у потерпілого відбувалося при розташуванні останнього на одному з ліжок з упором лівою верхньою частиною обличчя, а верхня (кисть) або нижня (коліно) кінцівка сторонньої особи впиралася в спину (ділянка 11-го ребра) потерпілого. Внаслідок отриманих ОСОБА_8 в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_4 , в період часу з 03:00 год. до 04:00 год. 04.07.2016 року вищевказаних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які були умисно нанесені ОСОБА_7 , наступила смерть потерпілого ОСОБА_8 ..

Згідно висновків експертів, травма голови та шиї має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя: між цим ушкодженням та причиною смерті існує прямий зв`язок. Травма голови та шиї утворилась по механізму удару (лобна ділянка зліва), стиснення (дія сили переважно по вертикальній осі шиї) і розтягнення (позамежним згинанням та поворотом голови переважно вперед, вправо і вниз). Смерть ОСОБА_8 настала від травми голови та шиї з крововиливами в головний та спинний мозок.

Таким чином,як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тим самим вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та дав наступні покази.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 будучи безпосередньо допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що він 03.07.2016 року повертався з роботи в м. Вишневе Київської області до місця проживання в м. Києві, хостелу, що за адресою: вул. Велика Житомирська 26. Зазначив, що повертався до Києва пізно ввечері останньою маршруткою, точний час не пам`ятає. Так, по дорозі з автобусної зупинки до місця проживання, в парку він зустрів товаришів: Погромського, ОСОБА_9 (імен вказаних осіб не вказав) , з якими разом проживали у хостелі, які розпивали спиртні напої. Під час перебування у парку та очікування на чоловіків, ОСОБА_7 розмовляв з дружиною по телефону. Через деякий час вони усі разом пішли до хостелу та перед тим, як зайти до нього усі зупинились на дворі, щоб перекурити, а обвинувачений в цей час ходив по двору та продовжував розмовляти по телефону. Після чого, ОСОБА_7 , коли закінчив розмову, знову зустрів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та чоловіки пішли до місця свого проживання. Коли почали рухатися до приміщення хостелу, зупинились біля арки знову перекурити та почули звук, ніби щось впало тяжке, який пролунав з приміщення в якому вони проживали, хлопці залишились, адже до них підійшов знайомий, а ОСОБА_7 піднявся до квартири, тому що хотів в туалет. Так, коли він зайшов до приміщення хостелу, то побачив ОСОБА_8 , який сидів на кухні зіперши голову до дверей. Зрозумівши, що ОСОБА_11 був пяний, ОСОБА_7 зайшов до кімнати в якій проживав та попросив ОСОБА_12 ( ім`я особи не вказав), який на той час спав у кімнаті, щоб забрав ОСОБА_8 з кухні. Після чого, ОСОБА_7 пішов у туалет та вже коли вийшов з нього побачив, як на підлозі в кухні лежить на спині ОСОБА_8 ногами до дверей, а над ним сидів ОСОБА_13 , який його будив, а також попросив ОСОБА_7 подати води, щоб спробувати привести до тями потерпілого. Обливання водою не допомагало, тому ОСОБА_7 сказав, щоб хтось викликав швидку, оскільки на той момент піднялись уже й інші мешканці, які були на дворі. Після чого, до того як приїхала швидка, ОСОБА_7 , залишив хостел, оскільки йому зателефонував таксист та повідомив, що очікує на нього. Подередньо, останній мав намір поїхати до себе додому та зателефонував в таксі, щоб замовити автомобіль для поїздки до місця зустрічі з водієм, який через застосунок «БлаБлаКар», повинен був відвести ОСОБА_7 м. Львів. В подальшому він поїхав з Києва в с. Пнів Івано-Франківсько області, де постійно проживав разом із своєю сім`єю та подальшої долі ОСОБА_8 йому не було відомо, так само, як і те, що його розшукує поліція. Зазначив, що жодних конфліктів з ОСОБА_8 у нього не було, оскільки перетинався із ним рідко, оскільки знаходився в хостелі виключно з метою поспати після роботи та спільних справ не мав із ним. Однак ОСОБА_8 в свою чергу, на протязі часу, якого проживав ОСОБА_7 у хостелі, дуже часто перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому особливої уваги на те, що він лежав в кухні на підлозі, він не придавав. Крім того, зазначив, що в той вечір усі мешканці хостелу, крім нього, були в стані алкогольного сп`яніння. Також, обвинувачений пояснив, що того дня, він завершив усі взяті для роботи об`єкти та за декілька днів до цього, в його доньки був день народження, у звязку з чим він мав намір поїхати з Києва додому.

За змістом ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з частиною 1 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Положеннями статті 25 КПК України передбачено обов`язок прокурора, слідчого в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до статті 9 КПК України.

Так, у статті 62 Конституції України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного (п. 146 справи «Барбера, Мессегуз і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1998).

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

За правилами статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до частини 1 статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він 03.07.2016 року, точний час не пам`ятає, однак зазначив, що на вулиці вже було темно, прокинувся, щоб сходити в туалет. Так, коли він вийшов зі своєї кімнати, яка знаходиться в хостелі за адресою: АДРЕСА_5 , побачив, що з приміщення кухні вийшов ОСОБА_7 при цьому, ОСОБА_15 (прізвище особи свідок не зазначив) знаходився біля потерпілого ОСОБА_8 який лежав на підлозі в кухні без свідомості, надалі ОСОБА_15 почав викликати швидку, а обвинувачений ОСОБА_7 в цей час кудись пішов та в подальшому свідок його не бачив. Крім того, свідок, пояснив, що на тілі у ОСОБА_8 , а саме на обличчі, він побачив великий синець, також, в цей момент в хостелі знаходились й інші мешканці ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Так, після того, як приїхала швидка, лікарі викликали поліцію, оскільки ОСОБА_11 був вже мертвий та через деякий час, приїхала поліція, яка опитала усіх мешканців, крім ОСОБА_7 , який був відсутній в хостелі. Надалі поліція усіх доставила до відділу поліції для допиту. Свідок, також, зазначив, що потерпілий ОСОБА_8 зловживав спиртними напоями, конфліктів з мешканцями хостелу у нього не було, зокрема й з обвинуваченим. Також пояснив, що обвинувачений проживав в даному хостелі протягом тривалого часу, алкогольних напоїв не вживав, зранку йшов на роботу та зазвичай пізно ввечері повертався до хостелу. Крім того, свідок повідомив, що напередодні він разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_17 відпочивали на пляжу, де вживали алкогольний напій пиво, кількість вживаного пива свідок не пам`ятає, між тим під час даного відпочинку свідок разом із зазначеними особами плавали у річці та ниряли.

Також, судом було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який суду повідомив, що влітку 2016 року, точної дати не пам`ятає, але зазначив, що це відбувалось близько 03-04 години ночі, він разом із товаришами пив пиво біля хостелу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська 26. В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на протязі дня вживав алкогольні напої, був на кухні та бив посуд. Почувши гуркіт, свідок та ОСОБА_7 зайшли на кухню до ОСОБА_8 та побачили, що останній був агресивний та навколо нього на підлозі розбитий посуд, в цей момент з кухні вийшла ОСОБА_19 (даної особи прізвище невідоме). Разом із тим, свідок пояснив, що на кухні, перед тим, як він вийшов на вулицю, знаходились лише ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Так свідок після цього пішов на вулицю, оскільки думав що конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не буде. Через декілька хвилин вийшов ОСОБА_7 та повідомив свідку, що він заспокоїв ОСОБА_8 шляхом нанесення одного - двох ударів-ляпасів, однак самого нанесення ударів ніхто не бачив. Так, через хвилини 2-3 він разом із ОСОБА_7 повернулись до будинку, та проходячи повз кухню побачили, що ОСОБА_8 лежить на підлозі ногами до дверей на спині з розбитою головою, дані ушкодження свідок виявив коли підійшов до ОСОБА_8 для надання медичної допомоги. Так, ОСОБА_18 зазначив, що коли він намагався надати медичну допомогу ОСОБА_8 , останній вже не дихав та губи були сині, а тіло світле. Таким чином, вони зрозуміли, що ОСОБА_8 помер. Після цього, вони розбудили ОСОБА_20 та повідомили йому, що ОСОБА_8 лежить мертвий на кухні, в свою чергу ОСОБА_21 викликав швидку. В цей період часу, усі мешканці, крім свідка, обвинуваченого та потерпілого вже спали. Зазначив, що швидка приїхала приблизно через 20 хвилин після виклику та в подальшому вже працівники швидкої викликали поліцію, які приїхали через деякий час та всіх повезли у відділення поліції для допиту, а ОСОБА_7 вже не було у хостелі. Також, свідок зауважив, що особисто він не бачив чи наносив хтось ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а про зламаний хребет йому стало відомо від родичів ОСОБА_8 . При цьому, свідок в судовому засіданні, пояснив, що в той день, вони разом із ОСОБА_8 були в Гідропарку та стрибав у воду з мосту, й одного разу ОСОБА_8 невдало стрибнув та вдарився об воду, але якою частиною тіла не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , суду повідомив, що напередодні смерті ОСОБА_8 , точної дати він не пам`ятає, він разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_23 та ОСОБА_17 , а також іншими знайомими, приблизно їх було чоловік 5-6, вдень, були у гідропарку та вживали алкогольні напої горілку. Пояснив, що ОСОБА_8 на гідропарку грав у волейбол та плавав у річці. Після чого, вони усі разом повернулись додому, де усі, крім свідка, продовжили вживати алкогольні напої, а він пішов спати. Через деякий час, ОСОБА_22 прокинувся від гуркоту та коли вийшов з кімнати, йому ОСОБА_15 та ОСОБА_24 повідомили, що ОСОБА_11 лежить без тями на підлозі в кухні та попросили викликати швидку. Поки свідок викликав швидку, ОСОБА_24 та ОСОБА_15 намагались реанімувати ОСОБА_11 . Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_8 свідок не бачив, також, свідок не бачив й інших осіб, поруч із ОСОБА_8 крім ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . ОСОБА_22 зазначив, що до самої кухні він не заходив, та для виклику швидкої вийшов на вулицю, оскільки він гіпертонік. Після того, вже як медики забрали тіло ОСОБА_8 , свідок зайшов до кухні, де нікого не було, однак почув, як в коридорі товариші говорили, що ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_8 , а крім того свідок бачив, як ОСОБА_7 пішов з хостелу приблизно через 5 хвилин, як викликали швидку, через що й зробив висновок, що ОСОБА_7 може бути причетний до смерті ОСОБА_8 .. Також, свідок повідомив, що йому було відомо про те, що ОСОБА_7 на той час декілька днів, уже як, збирався поїхати до себе додому.

Крім того, судом, в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_27 , який суду, пояснив, що він проводив судові експертизи в даному кримінальному провадженні по дослідженню трупа гр. ОСОБА_8 .. Так, експерт зазначив, що усі виявлені тілесні ушкодження на трупі могли утворитись з однаковою вірогідністю різними способами, зокрема, як при падінні тіла з власної висоти та удар об тверду тупу поверхню, при здійсненні кувирку вперед чи назад, під час пірнання у воду з подальшим ударом об тупий предмет, який знаходився у воді, та за допомогою сторонньої особи. В результаті такого ушкодження ОСОБА_8 прожив приблизно від 1 до 2 годин максимум, смерть не наступила миттєво та не була раптовою. При цьому, така тривалість життя, після отримання даних тілесних ушкоджень, була можлива через вживання ОСОБА_8 алкоголю, оскільки стан алкогольного сп`яніння може зменшити шоковий поріг. Також, експерт, зазначив, що з такими тілесними ушкодженнями, людина, малоймовірно могла пересуватись самостійно, однак виключати таку можливість експерт не може. Також, експерт пояснив, що виявлені тілесні ушкодження ОСОБА_8 отримав з різницею в долі секунди, тобто майже одночасно, при цьому, ушкодження проявляються одразу, а ступінь вираженості та об`єм крововиливів з часом наростає.

Крім того, під час судового розгляду, судом з врахуванням думки учасників кримінального провадження було встановлено порядок та обсяг дослідження доказів та задоволено клопотання прокурора про допит свідків, зокрема ОСОБА_28 та ОСОБА_29 .

Вказані свідки неодноразово викликались в судові засідання, однак свідки до суду не з`являлись причини їх неявки суду не відомі.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 22 КПК України, судом були створені необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо виклику заявлених свідків в судове засідання.

Так, судом, неодноразово було зобов`язано прокурора забезпечити явку свідків до суду.

Однак, стороною обвинувачення всупереч вимог ч. 2 ст. 327 КПК України не було забезпечено присутність свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в судовому засіданні та в подальшому прокурор відмовився від необхідності допиту зазначених свідків та вважав можливим закінчення судового розгляду у відсутність вказаних свідків.

Також, на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- Витяг з кримінального провадження № 0008308 від 04.07.2016 року, відповідно до фабули якого: ЄО № 52768 від 04072016 року, встановлено, що 04.07.2016 року приблизно о 04:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в результаті раніше вжитих алкогольних напоїв, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , вступив в словесну сварку зі своїм знайомим ОСОБА_8 .. Під час вказаного конфлікту, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 вирішив умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 .. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 умисно, з метою вбивства, наніс невстановленим тупим предметом ОСОБА_8 не менше одного удару в область шиї ліворуч, чим спричинив потерпілому перелом першого шийного хребця з лівого боку внаслідок чого стався крововилив під оболонки головного та спинного мозку( т. 3 ст.1).

- Рапорт о/у ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 04.07.2016 року, відповідно до якого під час виїзду за адресою: АДРЕСА_6 , де за попередньою інформацією було виявлено труп ОСОБА_8 .. По прибуттю, на кухні було виявлено труп ОСОБА_8 з видимими тілесними ушкодженнями. В подальшому труп ОСОБА_8 було направлено до КМБ СМЕ для встановлення причини смерті ( т.3 ст.19).

- Протокол огляду трупа від 04.07.2016 року, під час даного огляду було виявлено та вилучено ланцюжок та хрестик металеві білого кольору, які поміщено до експертного пакету( т.3 ст. 20).

- Протокол огляду місця події від 04.07.2016 року та ілюстративну таблицю до нього, який проводився з 06:55 год. до 08:45 год. та безпосереднім об`єктом огляду була комунальна квартира за адресою: АДРЕСА_5 . Під час даного огляду було виявлено труп ОСОБА_8 , який лежав на підлозі, спиною донизу, з видимими на тілі тілесними ушкодженнями ( т.3 ст. 24).

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку № 2, на якому зображено чоловіка на ім`я ОСОБА_30 та з його слів наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 вночі 04.07.2016 року( т.3 ст. 40).

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_29 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку № 2, на якому зображено чоловіка на ім`я ОСОБА_30 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 (т.3 ст.50).

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.07.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 , в присутності понятих, впізнав особу на фотознімку № 2, на якому зображено чоловіка на ім`я ОСОБА_30 , який проживав в одній з кімнат будинку АДРЕСА_5 ( т.3 ст. 52).

- Висновок експерта № 1864 від 15.09.2016 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала від травми голови та шиї з крововиливами в головний та спинний мозок. Цей висновок зроблено на основі таких даних: наявність вищеописаних ушкоджень голови та шиї, виражений набряк головного і шийного відділу спинного мозку, дистрофія їх тканини. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено: травми голови та шиї, переломи першого шийного хребця і розрив базально-окципітальної мембрани з ушкодженням лівої вертебральної артерії; крововиливи під і над оболонки в тканину шийного відділу спинного мозку, під оболонки і в шлуночки головного мозку; крововиливи в лобній ділянці зліва і в м`які тканини лівої очниці; крововиливи у м`які тканини шиї зліва і ззаду; крововиливи вздовж шийного відділу хребта спереду справа і ззаду зліва; інші ушкодження: крововилив у м`які тканини спини зліва; садна на ступнях. Всі ушкодження виникли від дії тупих предметів, приблизно за 1-2 години до настання смерті. Травма голови та шиї утворилась по механізму удару (лобна ділянка зліва), стиснення (дія сили переважно по вертикальній осі шиї) і розтягнення (з позамежним згинанням голови переважно вліво і вперед). Травма голови та шиї має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; між цим ушкодженням і причиною смерті існує прямий зв`язок. Крововилив у м`які тканини спини і садна на ступнях мають ознаки легкого тілесного ушкодження і у зв`язку з причиною смерті не знаходяться ( т.3 ст. 56).

- Акт судово-медичного дослідження (обстеження) зразка крові трупа ОСОБА_8 № 483 від 06.07.2016 року, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ( т.3 ст. 61).

- Акт судово-медичного дослідження (обстеження) зразка крові та сечі ОСОБА_8 № 1339 від 06.07.2016 року, відповідно до якого в результаті судово-токсикологічного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_8 знайдено етиловий спирт в концентрації: в крові 1,53 проміле, в сечі 1,92 проміле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери ( т.3 ст. 62).

- Акт судово-медичного дослідження № 226-МК від 04.08.2016 року, відповідно до якого при медико-криміналістичному дослідженні першого шийного хребця з трупу ОСОБА_8 встановлено прямі переломи передніх дужок поперечних відростків ( т.3 ст. 63) .

- Акт судово-медичного дослідження № 949 від 16.08.2016 року, відповідно до якого дифузні субарахноїдальні, субпіальні крововиливи в набряклій мозковій оболонці в зоні півкулі мозку, яка з повнокровними судинами. Субарахноїдальні, субпіальні крововиливи в набряклій оболонці мозочка. Перицелюлярний набряк кори при компактній тканині півкулі мозку. В обєкті № 7 «м/тк. із обл. перелома 1-го шийного позвонку». В набряклій жировій тканині з волокнистими структурами, в яких подекуди розриви з дрібними крововиливами в міжмязевій набряклій стромі з дрібними крововиливами. Відмічені групи ядерних гемоцитів між еритроцитами крововиливів, що контуруються, на поодиноких дрібних ділянках сполучної тканини, в якій дрібні малокровні судини відмічені поодинокі гранулоцити паравазально. В ділянках з вираженим набряком відмічені ознаки гемолізу еритроцитів. В зрізі «Спинний мозок шийний відділ» дифузні скупчення еритроцитів, що контуруються (групи ядерних гемоцитів в геморагії в м`якій мозковій оболонці). Тканинний набряк по периферії зрізу спинного мозку, подекуди з незворотнім розрідженням структур. Перицелюлярний набряк нервових клітин, які з дистрофією по ішемічному типу. Морфологічні ознаки колапсової реакції в структурах легень, нирки. Набряк тканини легень зонально (ознака, що спостерігається при лівошлуночковій недостатності серця) ( т.3 ст. 66).

- Висновок експерта № 8/1864 від 03.07.2017 року, відповідно до якого, травма голови та шиї у ОСОБА_8 виникла від дії травмуючих сил на голову та шию, які призвели до різкого надмірного згинання шиї вперед донизу з поворотом голови вправо і, як результату, утворення перелому шийного хребця, крововиливів у м`язи шиї та в головний і спинний мозок. Можливо виникнення травми за вказаним механізмом при падінні з прискоренням та наступним ударом головою об тупий предмет (зокрема, предмети інтер`єру і обстановки). Виходячи із ступеня розвитку трупних явищ на час їх дослідження 05.07.2016 року о 10 годині, враховуючи час доставки трупа в морг, зміну положення трупа до початку дослідження (огляд трупа на місці виявлення лікарями «швидкої», транспортування трупа в морг, а потім безпосередньо до місця проведення дослідження), перебування тіла померлого до початку дослідження тривалий час (близько 20 годин) в холодному трупосховищі моргу, смерть ОСОБА_8 настала за 24-30 годин до вказаного часу. Виходячи з характеру травми голови та шиї і гістологічно визначених змін в зоні крововиливів (наявність їх набряку, гемолізованих еритроцитів, спазму дрібних артерій мозку, наявність гранулоцитів навколо судин із зон крововиливах та в самих крововиливах), після отримання травми голови та шиї ОСОБА_8 прожив короткий час, близько 1 години. В крові трупа ОСОБА_8 знайдено етиловий спирт у концентрації 1,53 проміле. Така концентрація етанолу в крові за життя звичайно відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня. ( т.3 ст. 71)

- Висновок експерта № 12/1864 від 12.07.2017 року, відповідно до якого, механізм виникнення тілесних ушкоджень шиї та голови у ОСОБА_8 , які стали причиною його смерті (надмірне згинання шиї вперед донизу з поворотом голови вправо) міг бути реалізованим в результаті прикладання сили на тіло ОСОБА_8 при практично рівно ймовірних зовнішніх причинах. Зокрема такими могли бути: з прикладанням сторонньої (зовнішньої) сили на тіло ОСОБА_8 таких як удар, так і поштовх по тілу ОСОБА_8 , в результаті яких виникло прискорення тіла та падіння з ударом лівою частиною лобної ділянки об тупий предмет з обширною (переважаючою) поверхнею контакту; одночасна дія сили на шию і голову, що призвело до утворення ушкоджень за вищевказаним механізмом; без прикладання сторонньої (зовнішньої) сили на тіло ОСОБА_8 (механізм залишається такий самий): при самовільному попередньому прискоренні (швидка ходьба чи біг із спотиканням та падінням); при перекиді (кувирок) через голову в передньому чи задньому направленні; при падінні головою вниз з невеликої висоти (стілець, диван та інші предмети), коли на тіло діє сила прискорення вільного падіння (тяжіння). Зазначено, що точне встановлення зовнішніх причин, які призвели до смерті людини (обставин нещасного випадку або навмисного нанесення тілесних ушкоджень), входить в компетенцію слідства, прокуратури або суду. Визначити точне місце прикладень сили на тіло потерпілого та напрямку руху (траєкторії) тіла, після цього у зв`язку з численними варіантами, при яких міг проявитися такий механізм утворення тілесних ушкоджень, в даному випадку не є можливим. Крововилив з набряком у м`яких тканинах лівої очниці, зовні проявленими як припухлість та синець в цій зоні, найбільш імовірно є не результатом прикладення сили в дану зону, а розповсюдженням, просоченням крововиливу з лобної ділянки вниз на очницю. Саден в лобній ділянці у ОСОБА_8 при судово-медичному дослідженні трупа виявлено не було. В цьому місці був крововилив у м`які покрови голови, який зовні мав вигляд плямистих і смугастих синців (крововиливів). Цей крововилив утворився від дії тупого предмета, який більш імовірно, мав переважаючу і не жорстку поверхню. Базуючись на таких вхідних даних: відсутність відображення індивідуальних особливостей предмета, від якого виник крововилив в лобній ділянці; численність рівно ймовірних гіпотетичних варіантів зовнішніх причин, що могли призвести до травми шиї та голови у ОСОБА_8 ; можливість дії на тіло сили без утворення ушкоджень в зоні її контакту. Таким чином, конкретно визначити предмет, з яким контактував ОСОБА_8 під час утворення ушкоджень, неможливо. Після отримання травми голови та шиї ОСОБА_8 не виключена можливість пересування чи змінення положення тіла на протязі короткого часу (декілька хвилин).( т.3 ст.79)

- Висновок експерта (експертиза за матеріалами кримінального провадження) № 127-2017/о від 11.08.2017 року, відповідно до якого, після вивчення, аналізу та синтезу даних наданої документації, з урахуванням даних, які отримані під час проведення цієї експертизи та з урахуванням викладеного експертами у «Синтезуючій частині», експертна комісія дійшла висновків: при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) численні садна та дрібні, крапково-плямистими внутрішньо-шкірні крововиливи в ділянці склепіння (передня поверхня) обох стоп та гомілково-ступневих суглобів, розміри від 0,2х0,2 см до 1,4х0,9 см; б) чисельні смугасті та плямисті, переважно вертикально орієнтовані, внутрішньо-шкірні крововиливи в лобній ділянці зліва, розмірами від 0,1х0,2 см до 1,5х0,4 см, суцільний крововилив в м`які тканини лобної ділянки зліва на ділянці розміром 5х4 см; в) синець на нижній повіці (з частковим переходом на верхню) лівого ока, розміром 4х5 см, плямисті крововиливи під сполучні оболонки лівого ока, суцільний крововилив в м`які тканини ділянки лівої очниці; г) синець на спині зліва (між заднє-пахвовою і лопатковою лініями, приблизно на рівні 11-го ребра), розміром 3х4 см (на тлі припухлості м`яких тканин 6х6 см), крововилив в м`які тканини в даній ділянці на глибину до 2,5 см; д) травма шиї переломи першого шийного хребця (передньої та задньої складових лівого поперечного відростку, передньої складової правої поперечного відростку) з крововиливом в м`які тканини та ушкодженням лівої хребцевої артерії, розрив задньої атланто-потиличної перетинки зліва, плямисто-смугасті (нерівномірно виражені, переривчасті) крововиливи в лівій бічні та задні м`язи шиї «поверхневої» групи, смугасті (нерівномірно виражені) крововиливи в задні м`язи шиї зліва «глибокої» групи, мікроскопічні ознаки розривів м`язових волокон, крововиливи в м`які тканини ділянки передньої поверхні тіл 1-3 грудних хребців справа, розповсюджений крововилив над і під оболонки шийного відділу спинного мозку з набрякомнабуханням його речовини, та голови розповсюджений суцільний крововилив під м`яку мозкову оболонку основу головного мозку з деяким розповсюдженням на випуклі поверхні його півкуль, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання речовини головного мозку. Характер всіх даних ушкоджень (синець, садно, крововилив, перелом) свідчить про те, що всі вони утворились від дії тупих предметів, при цьому (у відповідності до зазначеного вище у підпунктах а)-д)): а)* морфологія та взаємне розташування ушкоджень на нижніх кінцівках, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження, дозволяють вважати, що вони утворилися за механізмом тертя та тиснення як незадовго до настання смерті потерпілого (до 30 хвилин), так і приблизно за 2-3 доби (темне сіро-коричневе дно саден, яке місцями покрите щільно фіксованими сіро-коричневими кірками); б), в)* морфологія та взаємне розташування даних ушкоджень, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження, дозволяють вважати, що вони утворилися за механізмом тиснення незадовго до настання смерті потерпілого (до 30 хвилин), і дане тиснення відбувалося об тупий предмет з певною рельєфною поверхнею; г)* морфологія даного ушкодження, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження, дозволяє вважати, що воно утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту як за механізмом удару, так і за механізмом тиснення таким предметом в дану анатомічну ділянку незадовго до настання смерті потерпілого (до 30 хвилин); Що стосується травми шиї та голови, то: - крововиливи над і під оболонки шийного відділу спинного мозку з набряком-набуханням його речовини, розповсюджений суцільний крововилив під м`яку мозкову оболонку основи головного мозку з деякими розповсюдженням на випуклі поверхні його півкуль, крововилив у шлуночки головного мозку, набряк-набухання речовини головного мозку все це є наслідком ушкодження лівої хребцевої артерії; - ушкодження лівої хребцевої артерії є наслідком перелому передньої та задньої складових лівого поперечного відростку першого шийного хребця за рахунок переміщення кісткового уламку; - морфологія переломів першого шийного хребця свідчить про відривний їх характер за рахунок розтягування відповідних м`язів (з розривами м`язових волокон та крововиливами в м`язи). Все це, з урахуванням локалізації та взаємного розташування крововиливів в м`язи шиї, наявності розриву задньої атланто-потиличної перетинки зліва, дозволяє, з урахуванням даних судово-гістологічного дослідження, стверджувати про те, що травма голови та шиї у потерпілого утворилася за єдиним можливим механізмом за рахунок позамежного згинання та поворотом голови потерпілого вправо і до низу, незадовго (до 30-40 хвилин) до настання його смерті. Протягом певного періоду зазначених 30-40 хвилин (до моменту початку розвитку набряку-набухання спинного та головного мозку зі зміною рівня свідомості аж до її втрати), здастність потерпілого до активних дій (бігати, ходити, повзати тощо) була цілком збережена. Саме відсутність будь-яких інших ушкоджень шийного відділу хребта, наявність дрібного ушкодження стінки лівої хребцевої артерії за рахунок переміщення кісткового уламку першого шийного хребця, дозволяє експертній комісії вважати, що вищевказане «позамежне згинання з поворотом голови потерпілого» було неодноразове, що передбачає «наявність» як сторонньої особи, так і «зовнішніх» можливостей «повертання» голови з положення позамежного згинання в нормальне-анатомічне. Приймаючи до уваги встановлений експертами механізм утворення тілесних ушкоджень на обличчі та на спині (тиснення), з віддзеркаленням на механізм утворення травми шиї та голови, та враховуючи загальну обстановку місця події (фотозображення), на думку експертів, утворення травми голови та шиї у потерпілого відбувалось при розташуванні останнього на одному з ліжок з упором лівою верхньою частиною обличчя, а верхня (кисть) або нижня (коліно) кінцівка сторонньої особи впиралася в спину (ділянка 11-го ребра) потерпілого, що схематично можна продемонструвати так, як зображено схематично у даному висновку.( т.3 ст 85)

- Висновок судово-психіатричного експерта № 301 від 16.05.2017 року, відповідно до якого на час проведення експертизи ОСОБА_7 , ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності не виявляє і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , він не виявляв будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин. Також, не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом у той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на час проведення експертизи ОСОБА_7 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На час проведення експертизи ОСОБА_7 не виявляв будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин, відповідно на теперішній час не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування (т.3 ст.113).

Крім того, судом було досліджено письмові докази, які на думку сторони обвинувачення являються підтвердженням факту переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, зокрема:

постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 від 06.07.2016 року ( т.3 ст. 119), доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, ( т.3 ст. 121), 20 рапортів начальника СВКП Шевченківського УП ГУМВС України в м. Києві без дат, на підтвердження факту здійснення працівниками поліції слідчо-розшукових дій, спрямованих на пошук ОСОБА_7 , ( т. 3 ст. 123) клопотання на проведення негласної слідчої (розшукової) дії вих. № 391НСД/125/56-16 від 14.02.2016 року, вих. № 3441НСД/125/56-16 від 06.12.2016 року( т. 3 ст. 160),

доручення на проведення негласної слідчої (розшукової) дії вих. № 51НСД/125/56-2017 від 17.02.2017 року, вих. № 3568НСД/125/56-2016 від 13.12.2016 року, Протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії вих. № 1365НСД/125/56-2017 від 22.06.2017 року, вих. № 1366НСД/125/56-2017 від 22.06.2017 року, вих. № 1367НСД/125/56-2017 від 22.06.2017 року, магнітні носії інформації, а саме: DVD-R інв. № 402/16 та № 49/17 ( т. 3 ст.160).

Досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази суд оцінює в їх сукупності за критеріями належності та допустимості. За критерієм належності, закріпленим у ст. 85 КПК України, суд вважає всі досліджені докази належними, допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та не має підстав їм не довіряти.

Разом із тим, статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає безспірно встановленим те, що всі процесуальні дії по збиранню доказів по даному провадженню, які були досліджені судом, були проведені у спосіб, з дотриманням порядку і на підставах, передбачених процесуальним законом з дотриманням загальних засад кримінального провадження, які гарантують права і свободи людини та громадянина (п. п. 1-10 ч. 1 ст. 7, ч. ч. 2, 4 та 6 ст. 246, 251, 252, 271, 273, 275 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо, всебічно, ретельно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що в судовому засіданні не доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обвинуваченим ОСОБА_7 , виходячи із наступного.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони ? умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України). Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Так, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України). Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду.

Так, стороною обвинувачення не надано суду беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину. Зокрема, відповідно до пред`явленого прокурором обвинувачення встановлено механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Разом з тим відповідно до висновку експерта № 12/1864 ( ст. 79, т 3) механізм виникнення тілесних ушкоджень шиї голови у ОСОБА_8 , які стали причиною його смерті (надмірне згинання шиї вперед донизу з поворотом голови вправо) міг бути реалізованим в результаті прикладання сили на тіло ОСОБА_8 при практично рівно ймовірних зовнішніх причинах, зокрема такими могли бути: з прикладанням сторонньої (зовнішньої) сили на тіло ОСОБА_8 та без прикладання сторонньої (зовнішньої) сили на тіло ОСОБА_8 (механізм залишається такий самий). Між тим відповідно до наданих у суді пояснень експерт ОСОБА_27 зазначив, що усі виявлені тілесні ушкодження на трупі могли утворитись з однаковою вірогідністю різними способами, зокрема, як при падінні тіла з власної висоти та удар об тверду тупу поверхню, так при здійсненні кувирку вперед чи назад, також під час пірнання у воду з подальшим ударом об тупий предмет, який знаходився у воді.

За таких обставин стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не спростовано можливість спричинення потерпілому ОСОБА_8 04.07.2016 року тяжких тілесних ушкоджень без прикладання сторонньої (зовнішньої) сили на тіло ОСОБА_8 : при самовільному попередньому прискоренні (швидка ходьба чи біг із спотиканням та падінням); при перекиді (кувирок) через голову в передньому чи задньому направленні; при падінні головою вниз з невеликої висоти (стілець, диван та інші предмети), коли на тіло діє сила прискорення вільного падіння (тяжіння), про що було зазначено в досліджених судом висновках експертів.

При цьому, з показів свідка ОСОБА_18 , вбачається, що з моменту можливого, за версією сторони обвинувачення, нанесення ОСОБА_7 , в приміщенні кухні, тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , до моменту виявлення останнього мертвим на підлозі в приміщенні кухні, пройшло не більше 10 хвилин, а саме як зазначив у судовому засіданні свідок 2-3 хвилини. Крім того, відповідно до: висновку експерта № 1864 від 15.09.2016 року (ст. 56, т.3) всі ушкодження виникли приблизно за 1-2 години до настання смерті; відповідно до висновку експерта № 8/1864 від 03.07.2017( т. 3 ст. 71) ОСОБА_8 після отримання травми голови та шиї прожив короткий час близько 1 (однієї) години. Відповідно до висновку експерта № 127-2017/о від 11.08.2017 року травма шиї та голови у потерпілого утворилася за єдиним можливим механізмом за рахунок позамежного згинання та поворотом голови останнього вправо і до низу, незадовго 30- 40 хвилин до настання його смерті, що й на переконання суду було підтверджено допитаним експертом під час судового розгляду. Встановленні обставини містять протиріччя та не узгоджуються в хронології часу з версією висунутою стороною обвинувачення, а саме час настання смерті та можливого конфлікту не співпадає з наданими суду висновками проведених експертиз.

Крім того, покази свідків ОСОБА_18 , та свідка ОСОБА_14 , які не були очевидцями події та надали показання зі слів про те, що ймовірно обвинувачений вдарив ОСОБА_8 , а саме дав ляпаса, або вдарив в обличчя, спростовуються висновком експерта № 12/1864 від 12.07.2017 року. Оскільки крововилив з набряком у м`яких тканинах лівої очниці, зовні проявленими як припухлість та синець в цій зоні, найбільш імовірно є не результатом прикладення сили в дану зону, а розповсюдженням, просоченням крововиливу з лобної ділянки вниз на очницю. Саден в лобній ділянці у ОСОБА_8 при судово-медичному дослідженні трупа виявлено не було. В цьому місці був крововилив у м`які покрови голови, який зовні мав вигляд плямистих і смугастих синців (крововиливів). Цей крововилив утворився від дії тупого предмета, який більш імовірно, мав переважаючу і не жорстку поверхню. Базуючись на таких вхідних даних: відсутність відображення індивідуальних особливостей предмета, від якого виник крововилив в лобній ділянці; численність рівно ймовірних гіпотетичних варіантів зовнішніх причин, що могли призвести до травми шиї та голови у ОСОБА_8 ; можливість дії на тіло сили без утворення ушкоджень в зоні її контакту. Таким чином, конкретно визначити предмет, з яким контактував ОСОБА_8 під час утворення ушкоджень, неможливо. Тобто слідів ударів по обличчю та голові не встановлено відповідно до наданих суду матеріалів.

Між тим, прямих очевидців, які б надали свідчення суду про те, що вони бачили що саме обвинувачений ОСОБА_7 умисно наніс тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого судом не встановлено. Усі свідки сторони обвинувачення, надали суду покази про те, що вони особисто не бачили, щоб обвинувачений ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_8 .

Також, суд, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази щодо поведінки ОСОБА_7 після вчинення інкримінованого йому правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_7 навмисно переховувався, а тому був оголошений у розшук, приходить до висновку, що наведенні обставини не доводять факт причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до висновку, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.
При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин коли не встановлено його місцезнаходження.
Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного, саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства у зв`язку з причетністю особи до вчинення ним кримінального правопорушення.
Крім того, стороною захисту наданні протоколи допитів сусідів ОСОБА_7 , відповідно до яких останній постійно перебував за місцем своєї реєстрації, в будинку батьків, або за місцем проживання своєї цивільної дружини та доньки. При цьому, відповідно до наданих показів суду ОСОБА_7 до моменту його фактичного затримання не було відомо про наявність кримінального провадження та факту перебування у розшуку, оскільки жодних повісток ні він ні його родичі не отримували, жодного працівника поліції з метою його виявлення у нього та його родичів не було.

Між тим, ОСОБА_7 відповідно до протоколу затримання від 25.04.2017 року було затримано 24.04.2017 року за адресою с. Пнів, Надвірнянський р-н, Івано Франківська обл., а саме за фактичним місцем його проживання та реєстрації, а тому вказані обставини повністю спростовую доводи прокурора про намір ухилення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вище викладене, досудовим слідством достовірно не встановлено, а стороною обвинувачення взагалі не доведено в суді конкретні час, місце, механізм та спосіб нанесення тілесних ушкоджень та внаслідок чого була заподіяна смерть ОСОБА_8 . Разом з тим, в суді не здобуто беззаперечних доказів заподіяння саме ОСОБА_7 потерпілому вищезазначених тілесних ушкоджень які стали наслідком заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Суд зазначає, що презумпція невинуватості є одним із основних принципів сучасного кримінального провадження. Вказане положення закріплено в п.2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, в якій зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

Суд вважає, що висновки сторони обвинувачення про заподіяння ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть останнього ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому, в силу положень ст. 62 Конституції України, тлумачяться на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Згідно із статтею 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, якщо: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватістю особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, виходячи із зальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, оцінивши усі докази в сукупності та встановивши, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вважає, що є усі підстави для виправдання останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 17, 22, 23, 24, 83, 84, 91, 92, 94, 95, 98, 100, 337, 369-373, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз, віднести на рахунок держави.

Речові докази по даному кримінальному провадженню змиви з правої та лівої рук ОСОБА_8 , що поміщені до паперового конверту білого кольору та зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_8 , що поміщені до паперового конверту білого кольору; вказані конверти передані до камери зберігання речових доказів Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1