ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/608/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1913/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/1913/21 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.11.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі;
- 24.02.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 4 роки позбавлення волі;
- 18.05.2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 2 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 17.09.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік;
- 15.01.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 27.12.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 03.11.2020 року по відбуттю строку покарання,-

засуджено за ст.126-1 КК України на 1рік позбавлення волі.

Кримінальне провадження розгляну то в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, 03 листопада 2020 року ОСОБА_8 , звільнившись з місць позбавлення волі, маючи задовільний стан здоров`я, не працює, зловживає спиртними напоями, мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за адресою: АДРЕСА_2 . З 25 листопада 2020 року ОСОБА_8 перебуває на обліку Лозівського ВП ГУНП Харківської області як особа, яка раніше вчиняла домашнє насильство, а саме: 21 листопада 2020 року, 25 листопада 2020 року, 03 грудня 2020 року, за що 01 грудня 2020 року, 07 грудня 2020 року, 09 грудня 2020 року за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП.
В період з 04 грудня 2020 року по 08 січня 2021 року, діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», на ґрунті пияцтва, умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_7 шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, застосуванні фізичної сили з завданням фізичного болю, що призвело до психологічних страждань останньої, яке виразилося у дестабілізації нормальної обстановки у родині, погіршення якості життя ОСОБА_7 , у втомі останньої, втраті відпочинку та позитивних емоцій, наявності негативних переживань та фізичних страждань.
Так, 04 грудня 2020 року, близько 20-00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за вказаним вище місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що погіршили якість життя потерпілої.
Крім того, 09 грудня 2020 року близько 04-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вказаним вище місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що погіршили якість життя потерпілої.
Крім того, 19 грудня 2020 року близько 20-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вказаним вище місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що погіршили якість життя потерпілої.
Крім того, 20 грудня 2020 року близько 20-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, з застосуванням фізичного насильства схопив обома руками за комір кофти ОСОБА_7 та тріпав її, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного та фізичного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою із застосуванням фізичного насильства та спричинені потерпілій фізичного болю і погіршенні якості її життя.
Крім того, 21 грудня 2020 року близько 18-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно безпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, з застосуванням фізичного насильства, схопив за волосся, тріпав її, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного та фізичного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, спричинені потерпілій фізичного болю з застосуванням психічного та фізичного насильства і погіршенні якості її життя.
Крім того, 23 грудня 2020 року близько 19-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме здійснив умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Крім того, 06 січня 2021 року близько 00-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, замахувався на потерпілу молотком, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Крім того, 07 січня 2021 року близько 16-30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті пияцтва, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, замахувався на потерпілу молотком, тобто вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Крім того, 08 січня 2021 року близько 08-00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за вищевказаним місцем мешкання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на цьому ґрунті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, при цьому не реагував на вимоги потерпілої припинити свої протиправні дії, та із застосуванням фізичного насильства здійснив тичок пальцем в око ОСОБА_7 , а саме здійснив умисні дії психологічного та фізичного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, спричинені потерпілій фізичного болю, що призвело до психологічних та фізичних страждань з погіршенням якості життя потерпілої.

В апеляційній скарзі потерпіла посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначила, що обвинувачений на даний час виправився, кинув пити, працевлаштувався. Наголосила, що вона примирилася з обвинуваченим та претензій до нього не має. Указала, що в разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі вона залишиться одна, а враховуючи її похилий вік, вона потребує допомоги сина. Також зазначила, що зверталася до суду із заявою про примирення із ОСОБА_8 . Просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавлення волі, або звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Потерпіла та обвинувачений будучи повідомленими належним чином, в судове засідання не з`явилися, потерпіла в своїй апеляційній скарзі просила проводити апеляційний розгляд без її участі, а обвинувачений клопотань про проведення апеляційного розгляду за його обов`язкової участі не подавав, тому судовий розгляд проводився за відсутності потерпілої та обвинуваченого.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за ст.126-1 КК України призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який має середню освіту, не працює, неодружений, має не зняту та непогашену судимість, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 1997 року, знятий з обліку у 2017 року в зв`язку з засудженням, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Крім того, судом враховано висновки досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, згідно яким ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства високий.

Суд також врахував пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, а також обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку, а також рецидив кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, призначив ОСОБА_8 покарання за ст.126-1 КК України, у виді позбавлення волі та мінімальному розмірі визначеному ч.2 ст.63 КК України для цього виду покарання.

Отже судом першої інстанції при призначенні покарання за ст.126-1 КК України, враховані всі обставини та дані про особу обвинуваченого, а тому підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання несправедливим внаслідок суворості, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги потерпілої про можливість виправлення обвинуваченого в разі призначення йому покарання не пов`язаного з позбавлення волі або звільнення його від відбування покарання з випробуванням, є необґрунтованим з огляду на те, що ОСОБА_8 раніше шість разів притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак на шлях виправлення не ставав та вчиняв нові злочини у період іспитового строку призначеного за попередніми вироками, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_8 .

Крім того, враховуючи кількість вчинених ОСОБА_8 , правопорушень щодо потерпілої ОСОБА_7 , у тому числі адміністративних, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого без призначення йому покарання не пов`язаного з позбавлення волі або звільнення його від відбування покарання з випробуванням, може становити загрозу вчинення ним повторного краніального правопорушення щодо потерпілої, оскільки останній проживає разом з нею.

Посилання в апеляційній скарзі потерпілої на звернення нею до суду із заявою про примирення з обвинуваченим, колегія суддів не приймає та вважає необґрунтованими, оскільки матеріали кримінального провадження не містять вказаної заяви потерпілої, а міститься лише її заява про відсутність претензій до обвинуваченого.

Крім того, згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду

Враховуючи вимоги вказаної норми закону та наявність в обвинуваченого попередніх судимостей, а також того, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України відноситься до умисних нетяжких злочинів, звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілою є неможливим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить у скарзі потерпіла, не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: