ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/440/21 Номер провадження 11-кп/814/1046/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації Полтавської області про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Запорізької області, громадянина України, засудженого:

22.06.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений за час відбування покарання мав 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, постійно працював, водночас відбутого строку покарання недостатньо для переконливого висновку, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення з огляду на тяжкі наслідки, що настали в результаті його дій, а також врахував неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху до засудження, під час судового розгляду свою вину визнавав частково та відшкодував потерпілим незначну суму, що не свідчить про досягнення мети покарання.

На ухвалу суду засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від основного покарання у виді позбавлення волі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд не взяв до уваги позитивні зміни в його поведінці, його пояснення про усвідомлення тяжкості вчиненого злочину та повне визнання вини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, вжиття заходів з часткового відшкодування потерпілим завданої шкоди в сумі 55000 грн на стадії досудового розслідування. Не враховано докази самокерованої правослухняної поведінки, регулярні відрахування за виконавчими листами, те, що під час проживання разом з дружиною та дитиною за межами виправної установи він не допускав порушень виправного режиму, за весь час відбування покарання не мав жодного стягнення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 22.06.2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ за ч.2 ст. 286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки.

Початок строку відбування покарання 15.02.2019, кінець строку 15.08.2023.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_8 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, поклавши в основу такого рішення те, що ОСОБА_8 вчинив злочин за наслідками якого настали тяжкі наслідки та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності порушення правил безпеки дорожнього руху до засудження, а також вжив недостатніх заходів для відшкодування витрат.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

Факт вчинення ОСОБА_8 адміністративних правопорушень до вчинення злочину був предметом розгляду суду під час ухвалення рішення, як і настання тяжких наслідків в результаті ДТП, та враховані при призначенні покарання. Отже, такі обставини не можуть враховуватися судом під час вирішення питання про поведінку засудженого під час відбування покарання та наявності чи відсутності підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 з 19.02.2019 знаходиться у місцях позбавлення волі. З 23.04.2019 відбуває покарання в Державній установі «Машівська виправна колонія (№9)».

За весь час перебування в місцях позбавлення волі засуджений не допускав порушень вимог режиму утримання та відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, отримав 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Працевлаштований робітником тваринництва. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, має достатній рівень необхідних навичок. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Має виконавчі листи на загальну суму 2108364,55 грн, за час перебування в установі із заробітної плати утримано 14778,79 грн, достроково відшкодовано 2300 грн.
За висновком установи засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та його можливо звільнити умовно-достроково.
Зі ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_8 продовж усього часу відбування покарання в колонії характеризувався виключно з позитивної сторони, був працевлаштованим робітником тваринництва установи з початку відбування покарання та продовжує працювати, має 100 відсоткове виконання робіт.
З довідки установи вбачається, що із заробітної ОСОБА_8 щомісяця утримувалися кошти. При цьому, враховуючи незначний дохід, отриманий засудженим після відрахування усіх утриманих коштів, він добровільно відшкодував 2300 грн витрат, а також, відповідно до вироку, вживав заходи щодо частково відшкодування шкоди потерпілим.
З урахуванням даних про особу засудженого, який розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується за місцем відбуванням покарання протягом усього періоду відбування покарання, отримував лише заохочення, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання щодо засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_8 становить 1 рік 10 місяців 9 днів, а тому останній підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації Полтавської області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 22.06.2018, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 9 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4