ВИРОК
Іменем України
02.12.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

провівши судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002022 від 31.07.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, реєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2021 року за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту, на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.05.2021 року, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , близько 18:40 год. 23.07.2019 року, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні магазину «Твій сир», що по вул. Кн. Ольги, 69 у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені іншими особами, викрав жіночу шкіряну сумку чорного кольору з бежевими вставками вартістю 258 грн. 16 коп., в якій знаходились кошти в сумі 800 грн., три пари ключів від дому, мобільний телефон марки «Noкіа Lumіа 930», вартістю 800 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1858 грн. 16 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності представника потерпілого.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкцій статей особливої частини КК України, за якими кваліфіковано його дії у виді арешту.

Крім того, при призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2021 року за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.05.2021 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту. Відтак, враховуючи положення ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2021 року та даним вироком, призначивши остаточне покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Цифровий носій DVD-R на якому міститься відеозапис від 31.07.2019 року, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за вироком Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2021 року та даним вироком, призначивши остаточне покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Речовий доказ: цифровий носій DVD-R на якому міститься відеозапис від 31.07.2019 року, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 394 КПК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1