Провадження № 11-кп/4820/527/21
Справа № 683/1235/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 17.04.2020 року за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого за ч. 3 ст. 309 КК України ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пос.Свободний-18 Амурської області РФ, українця, громадянина України, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, працюючого різноробочим ПП ОСОБА_10 , із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Ухвалено змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Повернуто ОСОБА_11 заставу в розмірі 210200 грн., внесену 23 квітня 2020 р. згідно платіжного доручення №TR. 21233 від 23.04.2020 р., який знаходиться на депозитному рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області.
Строк відбуття покарання ухвалено ОСОБА_7 рахувати з 11 травня 2021р., зараховано йому у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 17 квітня 2020 року по 23 квітня 2020 року, включно.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за залучення експерта в сумі 1634,50 грн. за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 8.6-0419:20 від 18.05.2020р.
Скасовано ухвали слідчого судді Старокостянинівського районого суду від 23 квітня 2020 р. та від 27 квітня 2020 року про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

За вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 в другій декаді жовтня 2019 року, діючи всупереч вимогам ч.1 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, неподалік газобалоного складу, розташованого по АДРЕСА_2 виявив 9 дикоростучих рослин конопель, після чого усвідомлюючи, що вказані рослини є нарковмісними, реалізовуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, маючи на меті незаконне придбання та виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу в особливо великих розмірах без мети збуту, незаконно придбав його, зірвавши вищевказані рослини, які в подальшому переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де висушив їх на горищі літньої кухні даного домогосподарства та за допомогою рук і гріндера подрібнив, помістив у поліетиленові пакети, тим самим незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах та без мети збуту за місцем проживання по 17 квітня 2020р.
17 квітня 2020р. в період часу з 15 год. 56 хв. по 16 год. 41 хв., працівниками поліції в ході проведення санкціонованого судом обшуку в приміщені літньої кухні, розташованої по вул.1 Травня,10/1, м.Старокостянтинів, було виявлено та вилучено два металевих пристрої для куріння та пляшку ПЕТФ із нашаруванням речовини рослинного походження, яка згідно висновку експерта №8.6-0419:20 від 18.05.2020р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, що становить 0,365 г. та 0,08 г., загальною масою 0,445 г., обіг якого згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, заборонений, гріндер із нашаруванням речовини рослинного походження, що згідно висновку експерта №8.6-0419:20 від 18.05.2020р. є особливо небезпечним наркотичним засібом - канабісом вагою 0,252 г., а також на горищі літньої кухні двадцять поліетиленових пакетів із речовиною рослинного походження, що згідно висновку експерта №8.6-0419:20 від 18.05.2020р. є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом вагою: 342,294 г, 271,26 г., 184,23 г., 136,259 г., 296,726 г., 163,404 г., 213,422 г., 313,102 г., 286,669 г., 245,284 г., 182,717 г., 223,835 г., 330,813 г., 76,184 г., 284,444 г., 292,009 г., 159,488 г., 79,032 г., 1600,042 г., 91,35 г., відповідно, загальною вагою 5772,564 г., які ОСОБА_7 зберігав без мети збуту для власного вживання.
Всього ОСОБА_7 незаконно та умисно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту 5772,816 г. особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, розмір якого становить більше 2500 грам, що згідно Списку №1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року, є особливо великим розміром наркотичних засобів, що знаходиться в незаконному обігу та екстракт канабісу вагою 0,445 г.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок в частині призначеного покарання змінити та призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, вказує, що незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу ОСОБА_7 було здійснено з метою особистого вживання шляхом паління та за своїми наслідками могло спричинити шкоду лише виключно його здоров`ю, такі його дії жодним чином не завдавали шкоди іншим особам або суспільству в цілому. Посилається на те, що ОСОБА_12 виявив 9 дикоростучих конопель випадково та одноразово в другій декаді жовтня 2019 року. Крім того, місцевим судом залишено поза увагою те, що обвинувачений ОСОБА_7 одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, де позитивно характеризується, в тому числі і за місцем роботи, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, судом не встановлено наявність у нього ознак психічних і поведінкових розладів чи синдрому залежності у зв`язку із вживанням канабісу. Переконує, що перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді застави, обвинувачений не порушував, покладених на нього обов`язків, будь-яких заходів кримінально-процесуального впливу за порушення чи не виконання обов`язків до ОСОБА_7 не застосовувалося. Звертає увагу, що з обвинуваченим ОСОБА_7 проживає його матір 1945 р.н., яка є інвалідом 1 групи, має тяжкі захворювання, що пов`язані з порушенням ходи, яка потребує стороннього догляду, який здійснював за нею єдиний син, відповідно до акту складеного депутатом Старокостянтинівської міської ради від 26.05.2021 року. За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_7 не може здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю, а тому вважає, що, йому слід призначити покарання із встановленням іспитового строку.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, окрім житла. Не погоджується з перекваліфікацією його дій з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України, оскільки суд першої інстанції не врахував, що кількість виявленого та вилученого, в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого, наркотичного засобу у розмірі 5772,816 гр. канабісу є особливо великим розміром та об`єктивно перевищує потреби особи для власного вживання і є надмірним розміром для вживання особисто. Окрум того, ОСОБА_7 не є наркозалежним та не потребує постійного вживання наркотичних засобів, а також не враховано спосіб зберігання зазначених засобів в поліетиленових пакетах, на окремих з яких, містилися написи імен невстановлених осіб, факт вилучення в ході обшуку електронних ваг, поведінку обвинуваченого, який тривалий час офіційно ніде не працює з 1999 по червень 2020 рр., хоча у власності має декілька дороговартісних транспортних засобів, на які було накладено арешт. На роботу ОСОБА_7 влаштувався лише 02.06.2020 року після спрямування обвинувального акту, у вказаному кримінальному провадженні, до суду, що свідчить лише про бажання пом`якшити собі покарання та створити видимість позитивної характеристики. Вважає, що сукупність зібраних доказів свідчить про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а не ч. 3 ст. 309 КК України, а тому вирок підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , із доводами своєю апеляційної скарги, прокурора, на підтримку поданої ним апеляційної скарги, дослідивши письмові докази на клопотання прокурора та характеризуючі данні обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість визнав частково та підтвердив, що в другій декаді жовтня 2019 року, неподалік газобалоного складу, розташованого по АДРЕСА_2 , побачивши дикоростучі рослини конопель, зірвав їх та перенісши додому, подрібнив і висушив на горищі літньої кухні для власного вживання, а 17 квітня 2020р. канабіс було виявлено та вилучено працівниками поліції під час обшуку. Разом з тим, заперечив ті обставини, що він придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс з метою збуту, а також, вказав, що частина коноплі, що була виявлена та вилучена працівниками поліції не є наркотичним засобом канабісом. Аналогіні показання обвинувачений ОСОБА_7 надав під час проведення слідчого експерименту з його участю (а.п.85-86, 82).

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини, його винуватість у вчиненні цього злочину, підтверджується іншими об`єктивними даними, а саме:
-ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районого суду Хмельницької облсті від 10 квітня 2020 року, згідно яких надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 (а.п.63-64).
- протоколу обшуку від 17 квітня 2020р., згідно яких працівниками Старокостянтинівського ВР ГУ НП в Хмельницькій області в період часу з 15 год. 56 хв. по 16 год. 41 хв. 17 квітня 2020 р., під час проведення санкціонованого слідчим суддею Старокостянтинівського райсуду обшуку, по місцю проживання ОСОБА_7 , у приміщені літньої кухні, що по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено два металевих пристрої для куріння, пляшку ПЕТФ із нашаруванням речовини рослинного походження, гріндер із нашаруванням речовини рослинного походження, а також на горищі літньої кухні двадцять поліетиленових пакетів із речовиною рослинного походження (а.п.65-77, 83).
- протоколу зважування від 17 квітня 2020 р., згідно яких під час зважування двох поліетиленових пакетів чорного кольору та сейф-пакету №4455761 з речовиною рослинного походження, що була виявлена та вилучена 17 квітня 2020р. у ОСОБА_7 , встановлено вагу пакету №1 5 кг., пакет №2 2,8 кг, сейф-пакету №4455761 0,2 кг. (а.п.83).
- показів свідка ОСОБА_13 , який в суді підтвердив, що в його присутності працівники поліції виявили та вилучили по місцю проживання ОСОБА_7 , на горищі літньої кухні, речовину рослинного походження схожу на коноплю, при цьому ОСОБА_7 добровільно повідомив працівників поліції, що зберігає на горищі коноплю для власного вжитку.
- висновку судово-хімічної експертизи № 8.6-0419:20 від 18.05.2020р., згідно яких, надані на експертизу речовини із двох поліетиленових мішків чорного кольору та сейф-пакету №4455761 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу (в перрерахунку на суху речовину) становить 342,294 г, 271,26 г., 184,23 г., 136,259 г., 296,726 г., 163,404 г., 213,422 г., 313,102 г., 286,669 г., 245,284 г., 182,717 г., 223,835 г., 330,813 г., 76,184 г., 284,444 г., 292,009 г., 159,488 г., 79,032 г., 1600,042 г., 91,35 г., відповідно, загальною вагою 5772,564 г. (а.п.134-139).
- речових доказів двома поліетиленовими пакетами чорного кольору з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, сейф-пакетом №4455761 з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом всього загальною вагою в (перерахунку на суху речовину) 5772,564 г., сейф-пакетом №ЕХР0226364 з двома пристороями для куріння та гріндером, сейф-пакетом №ЕХР0226369 з електронними вагами (а.п.111, 112, 113).
Зазначені докази узгоджуються з іншими наведеними письмовими і речовими доказами по справі, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав ставити їх під сумнів. При перевірці матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного його вирішення. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 , під час судового розгляду, не встановлено.

Ці, та інші, наведені у вироку докази, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту, в особливо великих розмірах.

Що стосується доводів прокурора про неправильність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України, то колегія суддів уважає зазначити наступне.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому, якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то у такому випадку повинні бути дослідженні обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, в тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться у володінні особи та її розфасування. Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно і т. ін.), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, то в такому випадку може мати місце умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено те, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження ( постанова Верховного Суду від 21.06.2018 року у справі №712/13128/16-к).

Як установлено судом першої інстанції, відповідно даних протоколу обшуку від 17 квітня 2020р. по місцю проживання ОСОБА_7 у приміщені літньої кухні, що по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено два металевих пристрої для куріння, пляшку ПЕТФ із нашаруванням речовини рослинного походження, гріндер із нашаруванням речовини рослинного походження, а також на горищі літньої кухні двадцять поліетиленових пакетів із речовиною рослинного походження.
Зазначені обставини визнаються обвинуваченим ОСОБА_7 та підтвердив свідок ОСОБА_13 , що був присутній під час обшуку.
Згідно даних висновку судово-хімічної експертизи №8.6-0419:20 від 18.05.2020р. надана на експертизу речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 5772,564 г.
Наведені докази у кримінальному провадженні доводять факт придбання, виготовлення та зберігання обвинуваченим ОСОБА_7 особливо небезпечних наркотичних засобів канабісу у особливо великих розмірах.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять фактів збуту обвинуваченим ОСОБА_7 наркотичних засобів будь-яким особам, а сам факт наявності на горищі літньої кухні ОСОБА_7 наркотичного засобу канабісу в особливо великих розмірах, при відсутності сукупності інших доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 , не може свідчити про умисел, останнього, на збут наркотичних засобів, а відтак виключає суб`єктивну сторону даного злочину, оскільки виявивши 9 дикоростучих рослин конопель, волею ОСОБА_7 не було обумовлено те, скільки наркотичних засобів опиниться у його володінні, так як саме таку кількість ним було випадково виявлено. Крім того, незаконне придбання шляхом виявлення та зірвання зазначених рослин конопель мало місце лише одноразово, а саме у другій декаді жовтня 2019 року. Будь-які інші факти щодо неодноразового придбання наркотичних засобів та збільшення їх до особливо великих розмірів з метою їх зберігання матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на це доводи прокурора про те, що наявна кількість наркотичної речовини у обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на умисел її незаконного збуту, без підтвердження належними та допустимими доказами, окрім великого розміру наркотичних засобів та їх розфасування, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Аналогічними є правові позиції Верховного Суду викладенні у постановах від 21 червня 2018 року у справі № 482/498/15-к (провадження № 51 -1449км18); від 29 січня 2019 року у справі № 335/5044/16-к (провадження № 51 -2641 кмі8); від 07 лютого 2019 року у справі № 750/7474/15-к (провадження № 51 -1139км18); від 20 лютого 2019 року у справі № 178/1348/15-к (провадження № 51-321км18); від 14 березня 2019 року у справі № 204/4387/16-к (провадження № 51 -3057км1).

За наведених обставин, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.309 КК України є правильною.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вказаних вимог закону місцевим судом дотримано, надано обґрунтовану оцінку як кожному окремо взятому доказу, так і доказовій базі в цілому.
Оцінку доказам, в тому числі їх допустимості, суд, у відповідності до положень ст.89 КПК України, надає в нарадчій кімнаті, під час ухвалення судового рішення, що і було зроблено, так як вирок суду містить докладні мотиви на спростування доводів прокурора про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Упродовж розгляду справи місцевий суд, з`ясувавши, передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт вчинення кримінального правопорушення й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
Всупереч твердженням прокурора, фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст.84 КПК є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу, прокурором не наведено.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, застосовуючи вказаний стандарт доказування, в цій справі, суд обґрунтовано врахував сукупність доказів у комплексі.
Необґрунтованими є доводи прокурора, і щодо інших, допущених у кримінальному провадженні порушень кримінального процесуального закону, оскільки таких порушень, які могли б вплинути на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 , правильності кваліфікації його дій і поставити під сумнів законність та обґрунтованість вироку суду і відповідно до ст. 409 КПК України були б підставою для його скасування, колегією суддів не виявлено.

Щодо доводів апеляційних скарг сторони захисту в частині зміни призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання на більш мяке із застосуванням ст. 75 КК України, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження і є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судом враховані фактичні обставини справи, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнано активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого не встановлено.
Крім того, судом враховано, що по місцю проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, разом з тим він скоїв умисний тяжкий злочини, а тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуттям покарання.

Таким чином, місцевий суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з дотриманням вимог статей 65 - 67 цього Кодексу, з чим погоджується і колегія суддів.

Призначене обвинуваченим покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить.

Посилання захисника ОСОБА_8 на наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики, як на підставу для призначення менш суворого покарання, не заслуговують на увагу, оскільки при визначені розміру покарання судом першої інстанції ці обставини були враховані.

Твердження про наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 важкохворої матері-інваліда не є підставою для призначення йому більш м`якого покарання з урахуванням обставин вчиненого ним злочину, його підвищеної суспільної небезпеки.

В силу положень ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів, не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на те, що

ОСОБА_7 , хоч і в силу ст. 89 КК України є не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України 16.06.2011 року, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.

Відтак, призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим колегія суддів не знаходить.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 та прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4