Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/18/21, за апеляційною скаргою, яку подав в. о. керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування екстрадиційного арешту на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки та застосовано відносно
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брно, Чеської Республіки, з незакінченою середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Цією ухвалою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) заборонено залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки.
На громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено такі обов`язки : - не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово; - прибувати до прокурора та суду за першим викликом; - здати до компетентного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що надають право для виїзду та в`їзду на територію України; - носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали та строк дії покладених на громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обов`язків визначено до 19 лютого 2021 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що виконувач обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасовий арешт на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки; строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання; утримувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) в державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» м. Ужгород. Клопотання мотивовано тим, що ініціатором розшуку гр. Чеської Республіки Claudio ISAJSKY є місцевий суд м. Брно, Чеської Республіки. 11 червня 2018 року рішенням місцевого суду м. Брно, № 5 Т 72/2018 громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого параграфом 1 статті 173 Кримінального кодексу Чеської Республіки, тобто хуліганство. Окрім того, 11 червня 2020 року рішенням місцевого суду м. Брно, Чеської Республіки № 30 Т 26/2017 громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтею 353, статтею 358 Кримінального кодексу Чеської Республіки, тобто збройний розбій. Міжнародний ордер на арешт громадянина Чеської Республіки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 30Т 26/2017 від 11.06.2020, виданий місцевим судом м. Брно, Чеської Республіки. У клопотанні прокурор також вказує на те, що інкриміновані ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочини за законодавством України відповідають частині 1 статті 296 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років ; частині 1 статті 187 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років ; частині 1 статті 263 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що строки давності притягнення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до відповідальності за вчинені ним у 2017 році злочини, відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України, не закінчилися.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що інкриміновані ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) злочини за законодавством України відповідають частині 1 статті 296 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років ; частині 1 статті 187 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років ; частині 1 статті 263 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що строки давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинені ним у 2017 році злочини, відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України, не закінчилися. У судовому засіданні перевірено бажання та встановлено відсутність згоди громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку. Відповідно до наданої Верховино-Бистрянською сільською радою характеристики на громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній проживає разом з цивільною дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виховують дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період проживання в селі Клаудіо Ісайські зарекомендував себе з хорошої сторони, привітний, чемний, ввічливий, за характером витриманий, без шкідливих звичок, у громадських місцях поводить себе добре, скарг про порушення громадського порядку на нього до сільської ради не надходило, сторониться конфліктних ситуацій, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з батьками та сусідами. Позитивну характеристику надано і попереднім орендодавцем. Слідчим суддею досліджено інші характеризуючи дані на громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), зокрема, заяву ОСОБА_11 , яка вказала, що проживає з цією особою з 2018 року в цивільному шлюбі, в якому у них народилася дитина, вказує і на те, що чоловік, окрім виховання доньки, займається також доглядом та утриманням бабусі; договір оренди нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 , від 02.06.2020, за яким орендарем останнього є ОСОБА_12 ; медичну документацію на ОСОБА_13 (бабусю), 1941 року народження, відповідно до якої остання хворіє деменцією й догляд та її утримання забезпечує особа; договір оренди квартири від 24.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , за якою останній проживає на даний час разом із сім`єю. Під час розгляду клопотання слідчим суддею також взяті до уваги відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується, міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у нього родини та утриманців, відсутність випадків від ухилення від виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2020 (ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту), що в свою чергу дає підстави вважати про недоцільність тримання особи під вартою, як про це просить прокурор, адже останнім не надано доказів того, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) буде переховуватися від правоохоронних органів та суду з метою запобігання екстрадиції. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважав, що є наявні підстави для застосування до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення подальшої екстрадиції, аніж тримання під вартою, оскільки в останнього наявне постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та соціальні обов`язки як батька неповнолітньої дитини та внука особи похилого віку, відсутні відомості про порушення умов домашнього арешту чи іншого ухилення від явки до правоохоронних органів чи суду. Тому, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_6 відмовився надавати згоду щодо спрощеної процедури його видачі, пояснюючи це тим, що хоче бути біля сім`ї в Україні, також повідомив, що йому відомо про те, що відносно нього у м. Брно є рішення суду про визнання його винним у вчиненні злочину та призначення реальної міри покарання, однак разом з цим він цей вирок суду не виконує. Стверджує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відносно ОСОБА_6 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 17.10.2020 відмовлено в задоволенні клопотання керівника Ужгородської місцевої прокуратури про застосування тимчасового арешту, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак вказана ухвала Закарпатським апеляційним судом скасована, як незаконна. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, поставити нову, якою задовольнити клопотання виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування екстрадиційного арешту на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Зі змісту оскаржуваної ухвали убачається, що вона відповідає приписам ст. 370 КПК України, оскільки у судовому рішенні наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та у порядку, встановлених законом.
Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Відповідно до положень ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується з метою забезпечення видачі особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Екстрадиційний арешт застосовується у разі наявності підстав вважати, що суб`єкт може ухилятися від уповноважених органів державної влади та суду, з метою забезпечення видачі особи компетентним органам запитуваної держави.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового екстрадиційного арешту відносно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 , для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 584 КПК України, було з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для відмови у застосуванні саме цього запобіжного заходу.
Так, відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.
Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України, прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
У відповідності до ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
З матеріалів справи убачається, що до Закарпатської обласної прокуратури з Міністерства юстиції України надійшов запит Міністерства юстиції Чеської Республіки про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 173 Кримінального кодексу Чеської Республіки.
Матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2020 працівниками сектору міжнародного поліцейського співробітництва та працівниками УКР ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 затримано у порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2020 клопотання про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 залишено без задоволення та обрано щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_4 , до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки.
З матеріалів справи також убачається, що 18 грудня 2020 року, в. о. керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки. Як убачається з ухвали слідчого судді, на підставі відомостей, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя встановив особу, відносно якої вирішувалося питання про застосування екстрадиційного арешту на 40 діб, заслухав та врахував пояснення усіх учасників судового розгляду : прокурора, який підтримав клопотання у повному обсязі та громадянина Чеської республіки ОСОБА_6 , який був проти його видачі (екстрадиції) для застосування процедури видачі у спрощеному порядку та його захисника, який підтримав позицію свого підзахисного. Вивчивши додані до клопотання матеріали екстрадиційної перевірки, слідчий суддя встановив, що прокурором не надано жодного доказу, який підтверджує існування ризику того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від правоохоронних органів та суду з метою уникнення від здійснення його фактичної передачі компетентним органам Чеської Республіки.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
З оскаржуваної ухвали убачається, що, вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя, окрім відомостей, які підтверджують наявність підстав вважати, що громадянин Чеської Республіки Клаудіо ОСОБА_14 не ухилятиметься від правосуддя, врахував у тому числі тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, наявність у неї родини та утриманців.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги, зміст якої свідчить про необхідність застосування відносно громадянина Чеської Республіки Клаудіо Ісайські ектрадиційного арешту на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки, щодо неврахування слідчим суддею приписів ч. 2 ст. 585 КПК України, - не знайшли свого підтвердження, а тому є безпідставними.
Водночас, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, у тому числі і запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Враховуючи те, що громадянин Чеської Республіки ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Ужгород, а також міцні соціальні зв`язки : на його утриманні перебуває 79- річна бабуся, має цивільну дружину та виховує неповнолітню доньку, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту строком на 40 діб до надходження запиту про видачу від компетентних органів Чеської Республіки.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 585 КПК України у разі порушення особою, щодо якої розглядається запит про її видачу, умов обраного запобіжного заходу слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи. У контексті цього, слідчим суддею при дослідженні матеріалів справи було враховано, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2020 відносно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_4 , до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки. Відомостей про яке-небудь порушення умов запобіжного заходу чи ухилення громадянина Чеської Республіки Клаудіо Ісайські від виконання вищевказаної ухвали у матеріалах справи немає, таких прокурором не додано і до апеляційної скарги.
Враховуючи наведене вище, те, що зазначені в апеляційній скарзі доводи, на які вказує прокурор, не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, що судове рішення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а також чинним міжнародним договорам України.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що з часу звернення прокурора з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту на строк 40 діб до надходження запиту про видачу Клаудіо Ісайські від компетентних органів Чеської Республіки закінчився строк понад 40 діб (18.12.2020 до 08.02.2021 50 днів). Також сплив строк з часу винесення ухвали слідчого судді. Приймаючи рішення апеляційний суд також зазначає, що розгляд судового провадження неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою учасників судового провадження, зокрема прокурора, саме на якого покладено обов`язок доведення обґрунтованості доводів апеляційної скарги та доводів клопотання.

Керуючись статтею 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 405, 407, 418, 419, 422, 585 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав виконувач обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування екстрадиційного арешту на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки та застосовано щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :