УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3

про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.5 ст.191 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивоване тим, що першим відділом управління досудового розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи використовуючи реквізити підконтрольних суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_2 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код НОМЕР_4 ) у період 2019 року документально оформили операції з поставки вугілля невідомого походження в адресу ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код НОМЕР_5 ).
Так, є обгрунтовані підстави вважати, що операції по ланцюгу придбання вугілля в адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » є безтоварними, що може свідчити про продаж вказаними підприємствами неякісного вугілля в адресу ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що відповідно до висновку експерта №1-04/05/2020-дос від 04.05.2020 завдало державі збитків у сумі 211 183 491,17 грн.
До початку судового розгляду слідчий подав письмову заяву, відповідно до якої вказав, що підтримує клопотання в повному обсязі, просить його задовольнити, а також провести судовий розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, представник особи, у володінні якої перебувають речі та документи, в судове засідання не викликався.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, першим відділом управління досудового розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.5 ст.191 КК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч.1 ст.159 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, врахувати докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які мають бути надані ініціатором клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої перебувають такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, відносяться в тому числі і відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Частиною 5 статті 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що відомості перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ) та мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення і можуть бути доказами під час судового розгляду.
Таким чином, слідчим у своєму клопотанні, всупереч вимогам ст. 160 КПК України, не було доведено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0000539, а також не обґрунтовано можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в них, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим належним чином та в повному обсязі не доведено, що саме такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку йдеться в клопотанні, виправдовує потреби досудового розслідування.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 131-132, 159-166, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.212, ч.5 ст.191 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1