Провадження № 1-кс/734/82/22 Справа № 734/266/22
У х в а л а

іменем України

02 лютого 2022 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.05.1993 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

-22.03.1995 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-26.07.1996 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 44, ч. 3 ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-30.05.2001 Козелецьким районним судом за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 42, ст. 43 КК України до 6 років позбавлення волі;

-19.02.2010 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі;

-23.04.2019 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, 08.11.2019 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся слідчий СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , мотивуючи клопотання наступним.

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 31.01.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2022 близько 21 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом застосування фізичної сили на навісний замок розміщений на задніх дверях автомобіля ГАЗ-2705 р.н. НОМЕР_1 , здійснив відкриття правої частини двостворчатої двері, проник до вказаного автомобіля, який був припаркований на вулиці навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, викрав набір інструментів «СТАНДАРТ» з металевими замками 1/2-1/4 на 94 предмета (STM-0094-6) вартістю 2300 гривень, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив матеріальну шкоду останньому.
31.01.2022 о 22:15 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
01.02.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Козелець, Чернігівського району, Чернігівської області, українець, громадянин України, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-11.05.1993 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

-22.03.1995 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч. 3, 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-26.07.1996 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 44, 42 ч. 3 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-30.05.2001 Козелецьким районним судом за ст.142 ч.2, 42 ч.3, 43 КК України до 6 років позбавлення волі;

-19.02.2010 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 4, 317 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі;

-23.04.2019 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 4, ст. 186 ч. 3 КК України до 6 років позбавлення волі, 08.11.2019 звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі, не відбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів.

В ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі ст. 63 Конституції України від надання показів відмовився.
Виходячи з аналізу рішень Європейського суду з прав людини встановлено, що «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32), а також факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу (Murray проти Об`єднаного Королівства, § 72).
Отже, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами огляду місця події від 31.01.2022 та 01.02.2022;

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.02.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.02.2022;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду відео-носія інформації від 01.02.2022;

-вилученими в ході огляду місця подій речовими доказами.

У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, оскільки йому достеменно відомо щодо ймовірної відповідальності за даним кримінальним правопорушенням, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно практики Європейського суду з прав людини встановлено, що хоча тяжкість можливого покарання є належною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, проте вона не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, при цьому Суд вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначити з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою (Idalov проти Росії [ВП], § 145; Garycki проти Польщі, § 47; Chraidi проти Німеччини, § 40; Ilijkov проти Болгарії, §§ 80-81; W. проти Швейцарії, § 33).

-ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, адже в ході досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що в середині автомобіля, який був припаркований поряд з його подвір`ям, виявив особу, яка вчинила крадіжку належного йому майна, одночасно з цим бачив особу, яка чимдуж рухалась у зворотньому напрямку з належним йому майно, після цього викликав працівників поліції, тому ОСОБА_5 достеменно відомо місце проживання потерпілого, а також свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка вибігла на подвір`я та бачила осіб, які вчинили крадіжку належного майна ОСОБА_8 , тому з урахуванням антисоціальності вчинення злочину, також перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на іншу невстановленим досудовим розслідуванням особи спільно з якою вчинено вказане кримінальне правопорушення. Тому, враховуючи наявність у підозрюваного інформації про місце проживання потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, у разі перебування на свободі, ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати спробу незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , з метою зміни їхніх показів на свою користь, що створює ризик можливого впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності та викривлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

-ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ОСОБА_5 може створитиштучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

-ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, адже ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів різного характеру та в теперішній час має не погашену судимість, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, сталих соціальних зв`язків, негативно характеризується за місцем проживання, беручи до уваги характер антисоціальності кримінального правопорушення вчиненого останнім, поведінку підозрюваного після вчинення ним кримінального правопорушення, що у своїй сукупності створює обґрунтований ризик, який встановлений та продовжує існувати у даному кримінальному провадженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини встановлено, що тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40). Крім цього, наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Враховуючи зазначені ризики, інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки враховуючи репутацію підозрюваного, відсутність законних джерел для існування, відсутність сталих соціальних зв`язків, останній зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, є раніше судимим та має не погашену судимість, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, також в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, тому запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо. Запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки майновий стан підозрюваного на даній стадії досудового розслідування невідомий, а також відсутні будь-які заставодавці, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок. Домашній арешт також не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків в зв`язку з вищенаведеними ризиками, оскільки перебування ОСОБА_5 на волі створюватиме ризик впливу останнього на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, адже йому достеменно відомо їх місце проживання, а також надаватиме йому можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також суд у свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку у кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04) від 14.02.2008 зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», також дане зазначено у п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Також слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також те, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли встановлено факт вчинення та характер вчинення інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має тримання під вартою.
Не можливо залишити поза увагою і вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких умов обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного може бути виправданим заходом, який, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Отже, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечитиме п.п. 1, 2 ч. 3 ст.132 КПК України та позиціям ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання ризиків.

В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так-як справу сфальсифіковано, він нічого не крав, його побили. Він ніякого відношення до злочину в якому його підозрюють він не має. Він хворіє на різні тяжкі захворювання.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання. Його підзахисний має ряд тяжких захворювань, потребує постійної медичної допомоги. Зазначені в клопотанні ризики не обґрунтовані, доказів про причетність ОСОБА_5 до крадіжки крім показань потерпілого та його дружини, яка звісно буде підтримувати чоловіка, немає. Потерпілий побив його підзахисного і написанням заяви про крадіжку хоче виправдати свій вчинок.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, наданими стороною обвинувачення доказами доведені ті обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Зокрема доказами, наданими стороною обвинувачення, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення є надані зокрема копії матеріалів, а саме:

-протоколами огляду місця події від 31.01.2022 та 01.02.2022;

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.02.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.02.2022;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду відео-носія інформації від 01.02.2022;

-вилученими в ході огляду місця подій речовими доказами.

Вказані докази є належними та допустимими, так-як надані відповідно до вимог та правил ст. 184 КПК України, а саме є копіями матеріалів доданими до клопотання, якими відповідно до ст. 184 п.1 ч.3 ст. 184 КПК України, слідчий обгрунтовує доводи клопотання

Тому є достатні підстави вважати, що при обранні відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду або може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, по місцю проживання характеризується негативно, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 діб, але не більше строку досудового розслідування.

Виходячи з вимог ст. 197, ч.2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 31 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного, який неодноразово судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, по місцю проживання характеризується негативно, тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя визначає розмір застави відповідно до розмірів передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, але не більше строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 обчислювати з 31 січня 2022 року по 31 березня 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України суд встановлює ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з свідками;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснюється положення п. п. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали в повному обсязі.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 04 лютого 2022 року о 10 годині 10 хвилин в залі судових засідань Козелецького районного суду Чернігівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1