Справа № 199/8453/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000566 від 05.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та перекладача ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:
До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000566 від 05.08.2021 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 156 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 просили суд повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з тим, що обвинувальний акт обвинуваченому вручений на українській мові, але останній не розуміє української мови та потребував послуг перекладача під час досудового розслідування, про що обвинувачений ОСОБА_8 заявляв на досудовому розслідуванні, зокрема при обранні та продовженні дії запобіжних заходів.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не заявляв клопотання про залучення перекладача з самого початку досудового розслідування та володіє українською мовою на достатньому рівні. Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтримала прокурора.
Вивчивши матеріали обвинувального акту, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст. 291 КПК України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на інші випадки очевидного порушення вимог КПК України під час досудового слідства.
Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України).
Як встановлено в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 на досудовому розслідувані заявляв слідчому, що не розуміє українську мову та потребує в послугах перекладача і перекладач йому надавався під час розгляду клопотань слідчого про обрання та продовження запобіжного заходу слідчим суддею, але незважаючи на це, в подальшому досудове розслідування проводилось без залучення перекладача українською мовою, про що свідчить реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 156 КК України, з якого не вбачається ніяких дій прокурора щодо забезпечення обвинуваченого ОСОБА_3 перекладачем для розуміння висунутого обвинувачення останньому.
У відповідності з положеннями ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Переклад процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Пунктом 18 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний/ обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно з п.п «а», «е» ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержати безоплатну допомогу перекладача.
Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.
Європейський Суд у рішенні від 28.11.78 по справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН» зазначив, що право на допомогу перекладача стосується, як усних виступів, так і документальних матеріалів кримінального провадження. Ці гарантії надані з метою реалізації права на справедливий суд. Перекладу підлягають не всі документи кримінального провадження, а тільки основні, що надають можливість обвинуваченому бути ознайомленим з порушеною проти нього справою та мати можливість викласти суду свою версію подій.
Однак, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому не було вручено обвинувального акту та реєстру матеріалів до нього в перекладі на мову, якаю він володіє, зокрема російської, а лише було вручено обвинувальний акт на українській мові.
За змістом закону сторона обвинувачення зобов`язана була вручити обвинуваченому ОСОБА_3 належним чином засвідчені копії всіх процесуальних документів у перекладі на рідну мову або іншу мову, якою володіє обвинувачений, з метою забезпечення його права на захист.
Відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 належним чином засвідчених підписом перекладача копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на переконання суду, позбавляє їх повноцінного права відстоювати свою позицію в суді, оспорювати фактичні обставини справи, висловлюватись щодо оцінки доказів та інше.
В іншому ж випадку долучена до обвинувального акта розписка про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не має ніякого процесуального значення, оскільки свій обов`язок з вручення копій процесуальних документів, що передбачено ст. 293 КПК України, прокурором, фактично, виконано не було.
Також, документів, які б давали підстави вважати, що обвинувачений на достатньому рівні володіє українською мовою, матеріали кримінального провадження не містять.
Всупереч доводам прокурора до повноважень суду не відноситься перевірка знань обвинуваченого ОСОБА_3 і посилання прокурора на те, що обвинувачений не з самого початку досудового розслідування заявив клопотання про залучення перекладача є безпідставним, оскільки обвинувачений ще до надходження обвинувального акту до суду, а отже ще на стадії досудового розслідування повідомив прокурора про те, що він потребує послуг перекладача, у зв`язку з чим клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому розглядалися слідчим суддею з залученням перекладача, що в подальшому і було в повній мірі проігноровано прокурором, оскільки ніяких процесуальних документів не виносилось прокурором або слідчим для забезпечення права обвинуваченого на розуміння суті обвинувачення.
Невручення обвинуваченому обвинувального акту на мові, якою він володіє та яку він розуміє, призвело до порушення права на захист обвинуваченого, яке не може бути усунуто під час підготовчого судового засідання та судового розгляду, оскільки саме на стадії досудового слідства, через розуміння суті обвинувачення, сторона захисту має можливість реалізувати свої права зі збирання та подання доказів.
Враховуючи те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, складений українською мовою, і до нього не долучено переклад на мову, якою володіє обвинувачений, на переконання суду, вказані обставини свідчать про недотриманням слідчим та прокурором загальних засад кримінального провадження і порушують право обвинуваченого на захист та справедливий суд, що може бути усунуте лише у результаті виконання прокурором приписів ст. 29, п. 18 ч. 1 ст. 42, ст. 68 КПК України, а не діями суду.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст. 22 КПК України).
Частина 6 ст. 22 КПК України покладає на суд обов`язок, згідно з яким він, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, має створити умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.
Проте створенням лише умов для реалізації сторонами своїх функцій (обвинувачення і захисту) функція суду не вичерпується. У кримінальному провадженні суд виконує свою функцію, яку інші суб`єкти провадження і будь-хто інший виконувати не уповноважені, а саме: функцію розгляду і вирішення справи про кримінальне правопорушення (функцію юстиції). Для її виконання, суд не може залишатися пасивним спостерігачем за процесуальним змаганням сторін, забезпечуючи реалізацію їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків.
Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує право обвинуваченого брати активну участь під час розгляду кримінальної справи у суді. Фундаментальним аспектом права на справедливий судовий розгляд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи процедурні елементи, має бути змагальним і в цьому процесі повинний бути забезпечений принцип рівності сторін, тобто обвинувачення та захисту При вирішенні питання, чи мало місце порушення статті 6, Суд має розглянути, чи був процес справедливим в цілому, включаючи апеляційне провадження та спосіб отримання доказів ( Справа "Салов проти України").
Стаття 10 КПК України гарантує рівність перед законом і судом. Рівність перед судом означає рівність перед ним учасників провадження, процесуальна рівність - це відсутність будь-яких обмежень (дискримінації) у процесуальних правах, наданих кримінальним процесуальним законодавством.
У справі "Надточій проти України" Європейський Суд нагадав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Отже, з у рахуванням зазначеного, суд вважає, що обвинувальний акт кримінальному провадженні №0000566 від 05.08.2021 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 156 КК України підлягає поверненню прокурору для забезпечення обвинуваченого ОСОБА_3 перекладачем та вручення обвинуваченому обвинувального акту на тій мові, якою він володіє в достатній мірі для розуміння суті обвинувачення, яке йому висунуто.
Керуючись ст.ст. 314-317, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000566 від 05.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, повернути прокурору Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою вважати продовженим до 27 грудня 2021 року включно.
На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошений о 14:00 годині 19.11.2021.

Суддя:

19.11.2021