ЄУН № 337/4080/21
Провадження № 1-кп/337/325/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, працюючого електромонтером на ЗАП МЕС, одруженого, який має на утримані трьох дітей, одна із яких малолітня донька ОСОБА_7 , 2014 року народження, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

29 травня 2021 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по дорозі, що веде зі сторони двору буд. 46 вул. Хортицьке Шосе в м. Запоріжжя в напрямку проїзної частини вул. Хортицьке Шосе, де на регульованому світлофором пішохідному переході, на зелений для себе сигнал світлофора почав виконувати маневр лівого повороту в напрямку вул. Рубана.

В цей же час, на регульований світлофором пішохідний перехід, який позначений дорожньою розміткою - 1.14.2 ПДР України та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, на зелений для себе сигнал світлофора, вийшов пішохід ОСОБА_8 , який на плечах тримав малолітню ОСОБА_9 та розпочав перетинати проїзну частину вул. Хортицьке Шосе справа-наліво по ходу руху автомобіля «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час виконання маневру лівого повороту на вищевказаному регульованому пішохідному переході, водій ОСОБА_6 маючи можливість своєчасно побачити пішохідний перехід та пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які рухалися по ньому, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вліво, та не надавши перевагу в русі пішоходам, виїхав на пішохідний перехід, де передньою правою частиною кузову керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., зі змінами та доповненнями, відповідно до якого:

п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-21/6802-ІТ від 04.06.2021, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, з якими був доставлений до лікарні, а пішохід ОСОБА_9 отримала легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 981п від 09.07.2021, відкрита черепно-мозкова травма, представлена лінійним переломом правої скроневої кістки зі зміщенням кісткових уламків, з переходом на піраміду та комірки сосцеподібного відростка, забоєм головного мозку 1ст, гематотімпанімом (кров в порожнині середнього вуха праворуч), садно у передньо-нижньому квадранті правої вушної раковини до кісткового відділу у ОСОБА_8 у сукупності кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, що небезпечне для життя.

Утворення тілесного ушкодження, виявленого у ОСОБА_8 в результаті дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, про те що 29 травня 2021 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, він, керуючи автомобілем «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по дорозі, що веде зі сторони двору буд. 46 вул. Хортицьке Шосе в м. Запоріжжя в напрямку проїзної частини вул. Хортицьке Шосе, де на регульованому світлофором пішохідному переході, на зелений для себе сигнал світлофора почав виконувати маневр лівого повороту в напрямку вул. Рубана. Під час виконання маневру лівого повороту на вищевказаному регульованому пішохідному переході, він не побачив пішоходів , які рухалися по ньому, перед зміною напрямку свого руху, змінив напрямок свого руху вліво, та не надавши перевагу в русі пішоходам, виїхав на пішохідний перехід, де передньою правою частиною кузову автомобіля скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та його доньку, яку той тримав на плечах.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідженням протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.05.2021р. з фото таблицею, протоколу огляду карти пам`яті Micro CD з відеореєстратора автомобіля «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 та характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_6 .

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.
Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України, віднесене до тяжкого злочину.
Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання ,офіційно працевлаштований на ЗАП МЕС на посаді електромонтера, одружений, має на утримані трьох дітей, одна із яких малолітня донька ОСОБА_7 , 2014 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується задовільно .
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, а також позицію представника потерпілого,суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Водночас суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2021 року на автомобіль «Hyundai Elantra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_6 - скасувати, оскільки майно обвинуваченого, на яке він накладений, не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначене покарання у вигляді конфіскації майна, цивільний позов у справі не заявлено.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 витрати пов`язанні з залученням експерта в кримінальному провадження в сумі 1029,72 грн., які підтверджені доданою до кримінального провадження довідкою про витрати на проведення експертизи ( т.1 а.с. 64).
Щодо запобіжного заходу, то перед судом сторонами не поставлено питання про його обрання. Обвинуваченому такий захід на стадій судового розгляду не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до правил ст.ст.75 ,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один ) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт з автомобіля «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя 01.06.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн.72 коп.
Речовий доказ - автомобіль «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є власністю ОСОБА_6 , переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 ; карту пам`яті Micro CD з відео- реєстратора автомобіля «Hyundai Elantra»,реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

21.10.2021