Справа № 362/6629/21
Провадження № 1-в/362/456/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 , від покарання по закінченню терміну випробування,

ВСТАНОВИВ:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням в порядку ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, від покарання по закінченню терміну випробування.

Подання мотивоване тим, що встановлений засудженому іспитовий строк закінчився, а за час іспитового строку засуджений до адміністративної і кримінальної відповідальності не притягався й в цілому виконав покладені на нього судом обов`язки.

Представник органу пробації надав до суду заяву про слухання справи в їх відсутність.

Засуджений та прокурор до суду не з`явились, повідомлені про дату, час та місце розгляду подання належним чином, ніяких заяв або клопотань до суду не надіслали.

В силу ч. 5 ст. 539 КПК України неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду. Також за наведених підстав відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивченням наданих матеріалів, встановлено наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням в порядку ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

ОСОБА_3 взятий на облік в органі пробації 25.02.2020. Іспитовий строк засудженого закінчився 09.12.2021.

Поряд із цим, 10.02.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і 30.04.2020 кримінальне провадження стосовно нього із обвинувальним актом направлено до суду. Станом на 23.12.2021 рішення не прийнято.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, якій кореспондують положення ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Частинами другою та третьою цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Суд вважає, що посилання у поданні органу пробації на ст. 62 Конституції України, ч. 5 ст. 17 КПК України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2019 , оскільки, зазначеними нормами врегульована недопустимість визнання винуватості особи у вчиненні злочину, а не спростування одної з підстав (вчинення нового злочину), яка дозволяє суду звільнити засудженого від призначеного йому покарання.

Оскільки в даному випадку суд не вирішує питання доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а лише питання звільнення від відбування призначеного йому покарання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року.

Крім того, після закінчення іспитового строку нагляд уповноваженого органу з питань пробації за ОСОБА_3 припинено, і він не повинен виконувати обов`язки, покладені на нього вироком суду. А тому виключно формальне перебування на обліку в цьому органі до набрання законної сили рішенням суду в іншому кримінальному провадженні не свідчить про порушення його прав.

При цьому, відмова суду у звільненні засудженого від призначеного покарання ніяким чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, так як не несе для цієї особи ніяких негативних правових наслідків.
Зважаючи на те, що стосовно засудженого ОСОБА_3 складено обвинувальний акт, який перебуває на розгляду у суді (наступне судове засідання 01.02.2022), що свідчить про можливість вчинення ним кримінального правопорушення під час іспитового строку у разі ухвалення судом обвинувального вироку, а також беручи до уваги, що звільнення від відбування покарання з випробуванням може мати вплив при призначенні остаточного покарання у відповідному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про передчасність подання органу пробації, у зв`язку з чим останнє слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 537, 538 КПК України, статтею 78 КК України, статтею 165 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання Фастівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання по закінченню терміну випробування,

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1