Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/623/21 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021.
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОСВ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 52 дні - до 03.02.2022 та визначено заставу - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) грн., щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Чопівці Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не спілкуватися зі свідками, потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що починаючи з грудня 2020 року ОСОБА_5 , будучи у попередній змові з ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з корисливих мотивів, із застосуванням психологічного насильства, яке виразилось у словесних погрозах про застосування фізичного насильства щодо потерпілого ОСОБА_9 та його членів родини, під виглядом неіснуючого боргу, незаконно вимагали від останнього грошові кошти у сумі 2000 доларів США.
19.11.2021 в м. Мукачево по вул. Лавківська, на території торгового центру «Епіцентр» ОСОБА_5 , координуючи дії ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне матеріальне збагачення за рахунок сторонніх осіб, з метою доведення свого

-2-

єдиного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого до кінця, ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , де, застосовуючи психологічне насильство щодо потерпілого, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього та близьких родичів фізичного насильства, виставлення додаткових процентних розрахунків до суми за кожен день невиконання потерпілим вимоги щодо надання коштів, незаконно отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10000, 00 грн.
Окрім того, 02.12.2021 у АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_8 , та координуючи його дії, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне матеріальне збагачення за рахунок сторонніх осіб, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, спрямованого на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_8 зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , де, застосовуючи психологічне насильство щодо потерпілого, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього та близьких родичів фізичного насильства, виставлення додаткових процентних розрахунків до суми за кожен день невиконання потерпілим вимоги щодо надання коштів, незаконно отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 5000,00 грн., у результаті чого ОСОБА_8 був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 15000 грн.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.189 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі, є обґрунтовані підстави вважати, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Слідчий у клопотанні також вказує про необхідність врахування того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносити зі свідками, експертами та понятими, які залучені в даному кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій. Окрім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшуковуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень й обвинувальний акт відносно нього за ч.2 ст.198, ч.3 ст.146, ч.1. ст.263 КК України знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, також перебуваючи на волі ОСОБА_5 й надалі матиме можливість вчиняти насильницькі дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 та висловлювати погрози застосування відносно нього насильства. З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 . Також, слідчий просив врахувати, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства та погрозами його застосування щодо потерпілого, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. Зазначене свідчить про наявність
-3-
ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Вказані підстави орган досудового розслідування вважає такими, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років та відноситься до тяжких злочинів. Слідчий суддя також врахував, що покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 189 КК України, може спонукати останнього до ухилення від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Таким чином, є наявні всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення його вини у вчиненні вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного. З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, також існує імовірність того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого ОСОБА_9 та свідків, оскільки на даний момент, підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту потерпілого та свідків, а тому ОСОБА_5 знатиме їх анкетні дані, так і зміст наданих ними свідчень, а відтак є неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобіганню вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Окрім того, наявний ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом штучного затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо. У частині наявності існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, їх специфіку, корисливий характер та те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, а згідно даних вимоги про наявність судимостей кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.198, ч.3 ст.146, ч.1. ст.263 КК України направлено до суду. При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, визначив розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, і вважав, що застава у зазначених межах, навіть у вісімдесяти розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Відповідно розмір застави слідчим суддею визначено з врахуванням особливої тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , ймовірне вчинення кримінального правопорушення в складі групи осіб; з`явлення ОСОБА_5 до органу досудового розслідування через десять днів з моменту оголошення підозри, а також беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики, покарання, яке загрожує підозрюваному, у випадку визнання останнього винним у його вчиненні, слідчий суддя вважав, що достатнім для забезпечення підозрюваним обов`язків, розміром застави буде 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) грн.
-4-

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді від 14.12.2021, яку просить скасувати та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або змінити ухвалу, зменшивши розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з виключенням покладених на нього обов`язків не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, носити електронний засіб контролю, а також не спілкуватись із свідками, потерпілим у кримінальному провадженні. Вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо нього зокрема, відсутність даних, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, в тому числі за попередньою змовою групою осіб, оскільки жодний з доданих до клопотання документів не містить доказової інформації про вчинення ним незаконних дій щодо потерпілого, більш того, він до потерпілого жодних претензій не має, про що свідчать здобуті через проведення НСРД докази. Крім того підозрюваний вказує і на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено обґрунтованих підстав неможливості застосування до нього більш м`яких видів запобіжних заходів, натомість в основу прийнятого рішення прийнято лише тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що не може бути достатньою підставою для обрання щодо особи найсуворішого запобіжного заходу, а тому оскаржуване рішення не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Також підозрюваний зазначає про недоведеність ризику можливості впливу на потерпілого й свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки такі ризики нічим не обґрунтовані. Звертає увагу на те, що факт вчинення ним інших кримінальних правопорушень, кримінальне провадження за якими знаходиться на розгляді в суді першої інстанції, не свідчить про порушення ним покладених на нього ухвалою суду від 21.09.2018 обов`язків, дію яких не продовжено, а тому посилання слідчого на той факт, що відносно нього в іншому кримінальному провадження застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не відповідає дійсності. Також вважає, що слідчим суддею безпідставно залишено поза увагою міцність соціальних зв`язків, оскільки він має постійне місце проживання, планує одружитися, не судимий, позитивно характеризується. Таким чином на його думку, оскаржуване рішення є незаконним, невмотивованим і таким, що не відповідає положенням ст. ст. 76-178 КПК України щодо мети, підстав застосування запобіжних заходів, обставин, що враховуються при обранні запобіжних заходів, а також суперечить практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішеннях «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 та «Нечипорук і Йонкало проти України». Окрім того, підозрюваний вважає, що слідчим суддею розмір застави всупереч вимог ч.ч.4,5 ст.182 КПК України визначений у непомірному розмірі. Вважає необґрунтованими покладення на нього обов`язків не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований, носити електронний засіб контролю, а також не спілкуватись із свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки в якості свідків допитані його брат та батько, які проживають за тією ж адресою, що і він.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурора та захисника про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

-5-

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №00000, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
03.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, яку в порядку, передбаченому КПК України, вручено його близькому родичу - батьку ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді від 14.12.2021 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.02.2022, з одночасним визначенням застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) грн.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він прийшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства,

-6-

які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість особи, а тому правильність кваліфікації діяння, встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення на даній стадії слідчим суддею та судом не перевіряється, так як входить до повноважень суду при судовому розгляді справи, а тому апеляційна скарга захисника з цих підстав є необґрунтованою.

Положеннями п.4 ч. 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначив і розмір застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) грн. яка, у випадку її внесення, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст.177 КПК України.
Крім того, суд поклав на ОСОБА_5 і певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; не спілкуватися із свідками, потерпілим у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
-7-

Для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, суд роз`яснив наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, зокрема те, що до підозрюваного може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Відповідно до п.2 абз.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Доводи підозрюваного про необґрунтоване визначення застави саме у розмірі - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) грн., колегія суддів відхиляє, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, визначений слідчим суддею розмір застави, є обгрунтованим, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в разі внесення такої.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні цього злочину, на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема, заявою ОСОБА_9 від 17.11.2021; рапортом оперуповноваженого Ужгородського РВ (з дислокацією в м.Перечин) УСБУ в Закарпатській області про виявлений злочин від 17.11.2021; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 03.12.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.12.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.12.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2021; довідкою за результатами упізнання осіб за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2021; довідкою за результатами упізнання осіб за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 03.12.2021; протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 19.11.2021; протоколом про вручення спеціальних технічних засобів, спрямованих на фіксацію ходу і результатів негласних слідчих і розшукових дій від 19.11.2021; протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 01.12.2021; протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 22.11.2021; протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 03.12.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (візуальне спостереження за особою) від 30.11.2021; протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 30.11.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 30.11.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 30.11.2021; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 08.11.2021, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
-8-
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи підозрюваного ОСОБА_5 про необґрунтованість підозри, колегія суддів відхиляє, оскільки фактичні дані, які містяться в наведених вище доказах, є достатніми для висновку про можливу причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вищевказаного кримінального правопорушення.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Окрім того, у п.48 рішення ЄСПЛ від 13.11.2007 «Чеботарь проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Колегія суддів констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом, перевірці не підлягають.
Таким чином, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наведені в апеляційній скарзі доводи підозрюваного, в тому числі і щодо його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею. Зазначені обставини не є підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Не містять матеріали судового провадження та апеляційна скарга і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Навпаки, як обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді, ОСОБА_5 офіційно у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, офіційно не працює.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги підозрюваного про обрання щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.
З приводу доводів апеляційної скарги про скасування ряду обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 з моменту внесення застави, то колегія суддів звертає увагу на те, що ч.1 ст.201 КПК України регламентується тим, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Тобто, захист вправі звернутися до місцевого суду з окремим клопотанням про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного, або ж, у разі незгоди із покладеними на підозрюваного обов`язками, - звернутися із клопотанням про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на підозрюваного слідчим суддею, чи про зміну способу їх виконання.

-9-

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст.ст.177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021 щодо ОСОБА_7 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: