Справа №: 398/901/17
провадження №: 1-кп/398/20/22
УХВАЛА
Іменем України

"03" березня 2022 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвокат ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Олександрія об`єднане провадження стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні просить продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, зазначивши, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені при обранні та продовженні строку вказаного запобіжного заходу, а саме: можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитись від суду.

Захисник заперечував щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений відмовився висловитти свою думку щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постійно повторював, що його не поередили про відеоконференцію хоча він добре обізнаний щодо стану в Україні.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Строк застосування зазначеного запобіжного заходу спливає 13 березня 2022 року.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, та які не пов`язані з застосуванням насильства, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших утриманців, офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову обвинувачується у вчиненні злочинів, зокрема тяжких, в період іспитового строку, покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбачає позбавлення волі на строк до шести років. Також суд враховує те, що ОСОБА_5 страждає на психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході відпала, судом не встановлено та встановлені ризики не зникли і не зменшилися.

Відтак, вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, чи в іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченого та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний запобіжний захід необхідно продовжити на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів: з 03 березня 2022 року до 29 квітня 2022 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА