Справа № 461/8467/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1189/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 жовтня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
його захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 2 місяці, тобто до 21 грудня 2021 року включно.
Продовжено на 2 місяці, тобто до 21 грудня 2021 року включно, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2021 року, а саме: залишити на зберіганні у відповідному органі державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000172 від 16 серпня 2021 року, зокрема, з ОСОБА_10 стосовно обставин, які підлягають дослідженню у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого проживання та/або місця роботи.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 жовтня 2021 року, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу відповідно до якої просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби (у нічний час), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що повідомлення про підозру та клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не містять доказів наявності обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що проведення судової автотехнічної експертизи з метою установлення несправностей транспортного засобу (автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 ), призначеної старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 , було доручено експерту ЛНДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 .
Вказує, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак такі ризики відсутні.
Так, ОСОБА_7 на всі виклики слідчого, прокурора чи суду прибуває вчасно, здав на зберігання паспорт для виїзду закордон до міграційної служби; у підозрюваного немає фізичної можливості знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; наведені доводи про вплив ОСОБА_7 на свідків у кримінальному провадженні та експертів, яким доручено проведення експертиз, нічим не підтверджені.
Зазначає, що ОСОБА_7 добросовісно виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2021 року, прибуває на виклики слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою, паспорт для виїзду за кордон здав на зберігання до ГУ ДМС України у Львівській області 28 серпня 2021 року.
Також звертає увагу на особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, є одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІІ групи, хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ стадії, раніше не судимий, бажає працевлаштуватися для належного матеріального забезпечення сім`ї.
Крім того, слідчим суддею не враховано негативні наслідки продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 , оскільки на утриманні останнього перебувають двоє його неповнолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Виходячи з апеляційних вимог, стороною захисту заявлено вимогу про застосування до підозрюваного домашнього арешту в певний час доби. Поміж тим, у самій апеляційній скарзі сторона захисту зазначає про необґрунтованість підозри та недоведеність встановлених слідчим суддею ризиків, наявність яких є підставами для застосування запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшовши вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри та продовження існування встановлених слідчим суддею ризиків, помилково встановив доведеність прокурором тієї обставини, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, та у цьому аспекті не врахував окремі обставини, передбачені статтею 178 КПК. На переконання колегії суддів, таку поведінку підозрюваного цілком може забезпечити домашній арешт у певний період доби, а саме з 20:00 по 06:00, з покладенням на нього ряду процесуальних обов`язків.
Так, як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вимоги.
За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_7 , будучи старшим судовим експертом сектору автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у наступному розмірі: 19 серпня 2021 року - 500 доларів США, що згідно з інформацією Національного банку України станом на цей день становить 13 325 грн; 25 серпня 2021 року - 500 доларів США, що згідно з інформацією Національного банку України станом на цей день становить 13 335 грн, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: старшою слідчою ВП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 та слідчим цього ж ВП ОСОБА_12 , щодо закриття кримінального провадження №0000269 від 11 липня 2021 року у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdomвід 30.08.1990, заяви № № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175).
На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень прокурор, серед іншого, надав: протоколи допиту свідка ОСОБА_10 , відповідно до показань якого підозрюваний повідомив про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 1000 доларів США для прискорення проведення ним судової автотехнічної експертизи, отриманні висновку експерта, на підставі якого слідча ОСОБА_11 кримінальне провадження за фактом ДТП закриє (а.с. 10-19); протоколи огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 19 серпня 2021 року та 25 серпня 2021 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 26 серпня 2021 року; протокол освідування особи ОСОБА_7 від 26 серпня 2021 року; речові докази - заздалегідь ідентифіковані та помічені грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 доларів США, які були вилучені в ході проведення затримання ОСОБА_7 .
Захисник підозрюваного, зазначаючи про наявність сумнівів в обґрунтованості підозри, покликається на те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що проведення судової автотехнічної експертизи з метою установлення несправностей транспортного засобу «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_2 , було доручено саме старшому судовому експерту ЛНДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 . Поряд з тим, підозрюваний не заперечує, що проведення експертизи зазначеного вище автомобіля, що знаходився на спецмайданчику за адресою: вул. Львівське Шосе, 1, м. Миколаїв Львівської області, здійснювалось особисто ним.
Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) колегія суддів використовує для перевірки продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
У цьому апеляційному провадженні апеляційним судом в межах доводів апеляційної скарги перевіряється законність та обґрунтованість встановлення слідчим суддею таких ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то такий ризик апеляційний суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_7 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).
Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. До того ж звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційних злочинів КК не передбачено (статті 69, 75 КК).
Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Щодо ризику знищення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування вказаного ризику, оскільки в ході досудового розслідування не вилучено всіх оригіналів документів щодо проведеного огляду автомобіля, який був учасником ДТП та є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000269 від 11 липня 2021 року. З цих підстав до моменту вилучення всіх необхідних слідству документів зазначений ризик продовжує існувати.
Стосовно ризику незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, то, на думку колегії суддів, при встановленні наявності такого ризику, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Оскільки в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків, які внаслідок спільного місця праці перебувають з ОСОБА_7 в стійких професійних взаєминах; не проведено усіх криміналістичних експертиз, а тому продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків та експертів.
Щодо існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то такий обґрунтовується необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) дій.
Надаючи оцінку іншим обставинам в контексті встановлених ризиків, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 народився та проживає у м. Львові, є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обіймав посаду старшого судового експерта сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, наразі не працює.
Проте такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені судом ризики до маловірогідності чи до їх виключення.
Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, апеляційний суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Колегія суддів вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим слідчим суддею ризикам можливо шляхом продовження строку застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби з покладенням на нього ряду процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.
Так, слідчий суддя, встановлюючи підозрюваному місце цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, виходив з того, що підозрюваний має сім`ю та двох неповнолітніх дітей на утриманні, є інвалідом ІІІ групи.
В суді апеляційної інстанції підозрюваний пояснив, що у нього відсутні засоби для утримання неповнолітніх дітей, він має намір працевлаштуватись на посаду менеджера з продажів у ТзОВ «Юридична компанія «Центр Автовиплат Поліс»; зазначив, що заборона цілодобово покидати житло позбавляє його можливості матеріально забезпечувати свою сім`ю.
Прокурор, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, не довів, що домашній арешт із забороною покидати житло лише в певний час доби з покладенням ряду процесуальних обов`язків не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.
З наведених вище мотивів колегія суддів продовжує підозрюваному до 21 грудня 2021 строк домашнього арешту із забороною покидати житло у період доби з 22:00 до 06:00 з покладенням на нього процесуальних обов`язків, визначених слідчим суддею.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді про продовження строку домашнього арешту можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу (пункт 2 частини 3 статті 407 КПК).
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (пункти 2 частини 1 статті 409 КПК). Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо серед іншого суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (пункт 2 частини 1 статті 411 КПК).
Слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1-4 частини 1 статті 177 КПК, проте помилково вважав неможливим застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, оскільки не в повній мірі врахував наявність у підозрюваного обов`язку матеріально забезпечувати його сім`ю, зокрема двох неповнолітніх дітей.
Оскільки КПК не передбачає повноваження суду апеляційної інстанції щодо зміни ухвали слідчого судді, а лише щодо залишення її без змін або її скасування, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу про продовження строку домашнього арешту та покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задоволити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 жовтня 2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування у кримінальних провадженнях слідчих Територіального бюро розслідувань Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, підозрюваному ОСОБА_7 задоволити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, підозрюваному ОСОБА_7 строком на два місяці, тобто до 21 грудня 2021 року включно.
Продовжити на два місяці, тобто до 21 грудня 2021 року включно, строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 27 серпня 2021 року, а саме:
-залишати на зберіганні у відповідному органі державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000172 від 16 серпня 2021 року, зокрема з ОСОБА_10 стосовно обставин, які підлягають дослідженню у кримінальному провадженні;
-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4