Справа № 713/22/22
Провадження №1-кп/713/40/22
Вирок
Іменем України

26.01.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 від 13.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою повною загальною середньою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України,

УСТАНОВИВ:

12.11.2021 року, біля 20.40 год. інспектори Вижницького РВП ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки «Тойота Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебували в добовому наряді по забезпеченню публічної безпеки на території адміністративної дільниці №1, згідно графіку чергування на листопад 2021 року. Ними було зупинено вантажний автомобіль марки «Volvo FM7», реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, який перевозив на автомобілі лісодеревину без маркувальних бирок та не освітлювався задній номерний знак. Після зупинки транспортного засобу водієві ОСОБА_8 було повідомлено причину зупинки та під час перевірки документів було встановлено, що водій неповнолітній ОСОБА_8 не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1а, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Надалі, пасажир транспортного засобу ОСОБА_4 за не притягнення водія до адміністративної відповідальності та відповідальності за перевезення лісодеревини без відповідних документів, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягнені у формений одяг (однострій), є працівниками поліції, здійснюють виконання службових обов`язків та є відповідальними за дотримання правил дорожнього руху. З метою схилення останніх до вчинення дій всупереч їх службових обов`язків, висловив пропозицію надати їм неправомірну вигоду. Поліцейські висловили відмову прийняти неправомірну вигоду та попередили ОСОБА_4 про недопущення таких дій, оскільки за їх вчинення передбачено кримінальну відповідальність.

Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись в службовому автомобілі «Тойота Пріус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Коритне Вижницького району, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягнені у формений одяг (однострій), є працівниками поліції, здійснюють виконання службових обов`язків та є відповідальними за дотримання правил дорожнього руху. З метою схилення поліцейських до вчинення дій всупереч службових обов`язків, висловив поліцейському ОСОБА_6 пропозицію надати йому неправомірну вигоду за не вчинення ним дій з притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_8 за керування транспортним засобом без відповідних документів та перевезення лісодеревини без відповідних документів. Незважаючи на висловлену поліцейським ОСОБА_6 відмову прийняти неправомірну вигоду, ОСОБА_4 пред`явив грошові кошти в сумі 1000,00 грн, двома купюрами по 500,00 грн, одну з яких поставив в підстаканник розміщений нижче коробки перемикання передач, а іншу - в ношу передньої пасажирської дверки та попросив не притягувати водія до адміністративної відповідальності та не вилучати лісодеревину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

05.01.2022 року між прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення судового засідання просили затвердити.

Згідно угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) в обсязі повідомленої підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, погодився понести покарання за ст.369 ч.1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.369 ч.1 КК України щодо якого визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Вказував, що угода укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості. Вважав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), повного визнання своєї вини, щирого розкаяння у вчиненому, активного сприяння у розкритті злочину, позитивної характеристики за місцем проживання, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також відповідно до ст.96-1, п.1 ч.1 ст.96-2 КК України підлягає застосуванню спеціальна конфіскація грошових коштів у розмірі 1000,00 грн, які визнані речовими доказами.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368-371, 374, 473-476 КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.01.2022 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0 000485 від 13.11.2021 року.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) в дохід держави із спеціальною конфіскацією грошових коштів у розмірі 1000,00 грн (тисячу гривень).

Речовий доказ DVD-R диск з трьома відеозаписами з нагрудної камери поліцейського Вижницького РВП від 12.11.2021 року - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000485 від 13.11.2021 року (м. Вижниця, вул. Шухевича, 4).

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9