13.09.2021
Справа № 642/4521/21
1-кс/642/3035/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова 25.08.2021р. надійшла дана скарга в якій заявник зазначає, що постановою слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_4 від 09.08.2021р. було відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000203. Оскаржувану постанову він отримав на руки 25.08.2021р.

Заявник подав заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представник ТУ ДБР розташованому у м.Полтаві в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги в його відсутність; також до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000203 для огляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Другим СВ ТУ ДБР розташованим у м.Полтаві розслідувалося кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000203 від 06.05.2021р. за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.365 КК України, на підставі повідомлення ОСОБА_3 про вчинення неправомірних дій інспекторів УПП в Харківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В заяві про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2021р. ОСОБА_3 посилався на те, що неправомірними діями інспекторів УПП в Харківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 йому було спричинено тілесні ушкодження, а також було знищено його особисте майно: систему для нагрівання тютюну IQOS, мобільний телефон та окуляри.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 від 25.06.2021 у кримінальному провадженні №0000203 від 06.05.2021р. відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 21.07.2021р. постанову від 06.05.2021р. було скасовано.
28.07.2021р. ОСОБА_3 повторно подав органу досудового розслідування заяву про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого, де вказував, що у своїй заяві про кримінальне правопорушення, та під час допиту в якості свідка зазначав про спричинення йому тілесних ушкоджень та матеріальну шкоду. В якості доказів, надавав висновок судово-медичної експертизи та висновок лікаря. Окрім того, ухвалою слідчого судді було скасовано постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_8 від 09.08.2021р. у кримінальному провадженні №0000203 від 06.05.2021р. відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим. В обґрунтування постанови зазначено, що в клопотанні про залучення до провадження в якості потерпілого ОСОБА_3 посилається на висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи щодо встановлення факту завдання йому співробітниками поліції тілесних ушкоджень, а тому і моральної та матеріальної шкоди. При цьому, висновок фахівця датований трьома днями пізніше описаної події їх нанесення, тому достовірно та без сумніву для стороннього спостерігача неможливо стверджувати, що саме співробітники поліції заподіяли ОСОБА_3 тілесні ушкодження, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Крім того, згідно постанови від 22.04.2021 Верховного Суду України висновок судово-медичної експертизи свідчить лише про наявність у особи тілесних ушкоджень і не може бути доказом винуватості іншої особи в заподіянні цих тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_3 не зазначає розмір спричиненої йому шкоди, якими об`єктивними даними доводиться її існування. Зауваження ОСОБА_3 , що йому завдано тілесні ушкодження співробітниками УПП в Харківській обл. ДПП об`єктивно на даний час не підтверджуються, оскільки згідно з матеріалів кримінального провадження тілесні ушкодження були встановлені спеціалістом лише через три дні після подій, зазначених ОСОБА_3 . Крім того, на даний час у органу досудового розслідування відсутні будь-які фактичні дані про заподіяння ОСОБА_3 фізичної, матеріальної або моральної шкоди саме працівниками поліції, а також не проведено всі необхідні слідчі (процесуальні) дії. На підставі викладеного на даному етапі досудового розслідування відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим і у задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчим у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України) може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий, в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Тобто, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Так, виходячи з змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
Як вбачається з протоколу допиту ОСОБА_3 в якості свідка від 04.06.2021р., не було з`ясовано де перебуває пошкоджене майно ОСОБА_3 , про яке він зазначав у своїй заяві, яким є розмір матеріальної шкоди, а також чи бажає він надати це майно органу досудового розслідування для проведення відповідних слідчих дій.
Разом із цим, матеріали кримінального провадження не містять таких відомостей.
Отже, винесена слідчим постанова є передчасною, та недостатньо мотивованою в зв`язку із чим, заявлені по скарзі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим.
Матеріали скарги та кримінального провадження не містять відомостей щодо дати отримання ОСОБА_3 оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим не можна вважати, що строк подання скарги до суду було пропущено.
Разом із цим, не підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов`язання слідчого залучити заявника до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого, оскільки, як було встановлено слідчим суддею, слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, не було з`ясовано усіх важливих для кримінального провадження обставин щодо спричинення заявнику матеріальної шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (із дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_8 від 09.08.2021р. у кримінальному провадженні №0000203 від 06.05.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1