УХВАЛА

26 січня 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого погоджене прокурором в рамках кримінального провадженні №0000152 від 01.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, п.4 ч.2 ст. 115 КК України, згідно якої останній підозрюється у тому, що 01.09.2021, приблизно о 12 год. 30 хв., він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин із племінником ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи умисел на заподіяння смерті останньому з особливою жорстокістю, умисно, за допомогою пластикової каністри облив ОСОБА_7 бензином та підпалив останнього. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді опіків полум`ям голови, шиї, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, статевих органів І-ІІАБ-ІІІ ступенів 90% поверхні тіла, опіків дихальних шляхів І-ІІ ступенів, що ускладнилося опіковим шоком ІV ступеню. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер в КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» РОР.

06.09.2021 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за вищевказаних обставин прокурор обґрунтовує, зокрема: протоколом огляду місця події від 01.09.2021, яким зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, джерело пожежі, зафіксовано факт вилучення пластикової ємкості з запахом паливно-мастильних матеріалів та запальнички, а також пожежного сміття; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 01.09.2021, який одразу після вчинення злочину повідомив про всі обставини вчинених стосовно нього протиправних дій та прямо вказав на ОСОБА_5 який за вищевказаних обставин умисно облив його з каністри паливно-мастильною сумішшю та підпалив його; показаннями ОСОБА_8 яка показала, що у період з 01 по 03 вересня 2021 року здійснювала догляд за потерпілим ОСОБА_7 в лікарні, де останній особисто та неодноразово повідомляв їй, що 01.09.2021 ОСОБА_5 умисно облив його паливно-мастильною речовиною та умисно підпалив; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що 01.09.2021 під час особистого спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 останній повідомив йому та іншим працівникам поліції про те, що він того дня умисно облив бензином і підпалив свого племінника ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що на момент виникнення пожежі в господарстві підозрюваного окрім останнього, його матері, яка не може самостійно пересуватись та племінника ОСОБА_11 , інших осіб не перебувало. Крім того, свідок показала, що у момент виявлення нею пожежі у господарстві підозрюваного ОСОБА_5 між останнім та ОСОБА_7 відбувався конфлікт; протоколом освідування підозрюваного ОСОБА_5 від 02.09.2021, в ході якого зафіксовано факт обсмалення волосся на голові останнього; протоколом особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 01.09.2021, під час чого в останнього вилучено предмети одягу з пошкодженнями внаслідок термічної дії; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує, що 03.09.2021 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого 29.11.2021 було продовжено до 27.01.2022.

Наразі триває досудове розслідування кримінального провадження.

Слідчий вказує на необхідність у продовженні застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, з огляну на те, що заявлені раніше ризики, передбачені п.п.1-5 ст.177 КПК України, продовжують існувати. Так, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, і з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що є ризиком передбачений п.1 ст.177 КПК України. Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину, його показання є неконкретними та суперечать один одному, а також показанням потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, чим не сприяє органу досудового розслідування у розслідуванні, а навпаки перешкоджає встановленню істини у справі. Враховуючи, що останній вчинив кримінальне правопорушення по місцю проживання, підозрюваний може змінити обстановку на місці вчинення злочину до часу проведення всіх необхідних судових експертиз, а також може приховати предмети та речовини, що мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, що є ризиками згідно п.п. 2,4 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги, що підозрюваному відомо про місце проживання потерпілої і свідків у даному кримінальному провадженні, з якими на даний час органом досудового розслідування не проведені всі необхідні слідчі дії та показання останніх не досліджені судом, є ризик, що ОСОБА_5 може незаконно впливати та останніх, чинити тиск з метою зміни ними показань, тощо, що є ризиком згідно п.3 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення вчинене з особливою жорстокістю, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

02.09.2021 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, п.4 ч.2 ст. 115 КК України, а 06.09.2021 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, і вищенаведені докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 26.01.2022, строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 01.03.2022.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

З огляду на докази які вказують що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачене п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тяжкість його відповідно до ст. 12 КК України, суспільну небезпечність вчиненого, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, у своїй сукупності вказує на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризики передбачені п.п. 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Наявність вищевказаних ризиків, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та його суспільну небезпечність, доказів, які на дають підстави вважати, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, що вчинене кримінальне правопорушення спричинило смерть людини, а також враховуючи що стороною обвинувачення клопотання не заперечується, стосовно ОСОБА_5 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Слідчий суддя не визнає підозрюваному розмір застави відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин у вчиненні якого він підозрюється спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування до 01.03.2022, без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк дії ухвали до 01.03.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1