Справа № 331/4261/21
Провадження № 1-в/331/84/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» грудня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання період відбування ним покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» з 26.04.2016 року по 19.08.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування йому в строк відбування покарання період відбування ним покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)».

В обґрунтування клопотання зазначив, що він був засуджений вироком Орджнікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України на строк 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Вироком апеляційного суду Запорізької області за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора йому призначили покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з реальним його відбуванням. 26.04.2016 року він був затриманий на виконання вирку суду апеляційної інстанції та направлений відбувати покарання ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)», де він знаходився по 19.08.2016 року, оскільки рішенням Вищого спеціалізованого суду України був звільнений. Після цього він декілька разів був засуджений, проте жодним вироком в строк відбування покарання йому не було зараховано період його відбування покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» з 26.04.2016 року по 19.08.2016 року.

В судовому засіданні засуджений та його захисника наполягали на задоволенні вказаного клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з оглядну на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як слідує з інформації, яка міститься в матеріалах даного провадження, ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2019 року задоволено клопотання начальника Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2, якою засудженого ОСОБА_4 тимчасово залишено в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» для проведення процесуальних дій під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002288 від 25.12.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3. ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289 КК України.

На даний час на розгляді в Запорізькому районному суді Запорізької області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3. ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України і ухвалою суду від 28.08.2019 року ОСОБА_4 , засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2018 року, тимчасово залишено в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на період розгляду вказаного кримінального провадження.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області у зв`язку із розглядом відносно нього кримінального провадження. Таким чином, ОСОБА_4 , знаходячись в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» фактично відбуває там покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2018 року.

За таких обставин клопотання ОСОБА_4 може розглядатись Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Орджонікізевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком судової колегій по кримінальним справам апеляційного суду Запорізької області від 10.03.2016 року апеляційну скаргу заступника прокурора задоволено, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2015 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 року касаційну скаргу заступника прокурора області задоволено частково, вирок апеляційного суду Запорізької області від 10.03.2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Вироком колегій суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора області задоволено, вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2015 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбування покарання ОСОБА_4 за вказаним вироком ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 року вирок апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.

Разом з тим, вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2015 року з урахуванням вироку апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2018 року, призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 06.01.2018 року, запобіжний захід у вигляді тримання від вартою відносно останнього до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Окрім зазначеного, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.10.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання з покаранням за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2018 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Вказаним вироком строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено відраховувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши відбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Як слідує зі змісту відповіді заступника начальника установи з нагляду та безпеки охорони та оперативної роботи від 03.12.2021 року вих. № 2-6323 та з копії корінця Ф.Б до довідки про звільнення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» з 26 квітня 2016 року по 19 серпня 2016 року за вироком апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року (а.с. 70, 90). Звільнений 19.08.2016 року на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 року.

З огляду на викладене, при ухваленні останнього за часом вироку 26 жовтня 2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва та при призначенні остаточного покарання та зарахуванні строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суду не було відомо, що останній в період з 26.04.2016 року по 19.08.2016 року відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» за вироком апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 395, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання період відбування ним покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» з 26.04.2016 року по 19.08.2016 року задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 жовтня 2021 року період відбування ним покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» з 26 квітня 2016 року по 19 серпня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізької апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1