справа № 208/7971/21
№ провадження 1-кс/208/1749/21
УХВАЛА
Іменем України

15 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000429 від 14.09.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України КК України, --

встановив:

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_4 , в якому просить:

- накласти арешт на речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Redmi Note 5 Black 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «Laifcel» з номером НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000429 від 14.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

12.09.2021р. близько 01:00 год. за адресою: м. Кам`янське, вул. Звенигородська 37, не встановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону«Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператору «Lifecell» з номером НОМЕР_3 , чим завдала гр. ОСОБА_5 майнової шкоди.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесеш до ЄРДР № 0000429 від 14.09.2021 за ч.1 ст.185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, на підставі письмової добровільної заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , був вилучений мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 та сім-карта мобільного оператору «Lifecell» з номером НОМЕР_3 .

В ході огляду, мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператору «Lifecell» з номером НОМЕР_3 , було вилучено до СД Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

14.09.2021 постановою дізнавача СД Кам`янського РУП вилучений мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Потерпілий не прибув в судове засідання, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, не заперечував, щодо задоволення клопотання про арешт майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі письмової добровільної заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , був вилучений мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 та сім-карта мобільного оператору «Lifecell» з номером НОМЕР_3 .

В ході огляду, мобільний телефон мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 та сім-карта мобільного оператору «Lifecell» з номером НОМЕР_3 , були вилучені до СВ Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області.

Постановою дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання речових доказів від 14 вересня 2021 року мобільний телефон «Redmi Note 5» Black 4GB RAM 64GB ROM, Imeil: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки: 1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, суддя приходить до висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту майна без права користування майном потерпілим - відсутні.

Згідно зі статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 321ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, а тому враховуючи що підставою клопотання є те, що вилучені речі є речовим доказом та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді позбавлення власника зазначених речей, права на відчуження та розпорядження, залишивши за ним право користування майно, саме вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 14.09.2021 мобільний телефон «Redmi Note 5 Black 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «Laifcel» з номером НОМЕР_3 , тимчасово, на час накладення арешту, позбавив власника майна права на відчуження та розпорядження зазначеним майном, залишивши за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1