У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.334 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майор юстиції ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.334 КК України, у якому просить накласти арешт на наступні предмети речі та документи, а саме: літальний пристрій з усім наявним обладнанням; автомобіль марки «VolksWagen» р.н. НОМЕР_1 (кузов НОМЕР_2 ), із затентованою лафетою для прихованого переміщення літального апарата, без реєстраційних номерів; 2 стартових пакети мобільного оператора «Київстар»; телефон марки Айфон, білого кольору; 2 кейси з радіообладнанням та антенну з альпенштоком; виконану рукописним способом схему польоту літального апарату, яка намальована на аркуші паперу формату А4; 2 радіостанції.

Клопотання надійшло на адресу суду 29.10.2021 року

Клопотання обґрунтовано тим, що в рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини порушення правил міжнародних польотів, вчиненого шляхом вильоту на повітряному судні з України та вліт в Україну без відповідного дозволу. 28.10.2020 року, за повідомленням оперативного підрозділу, було проведено огляд місцевості, розташованої на околицях с.Драгиня, Великолучківської селищної громади Мукачівського району, в ході якого було виявлено літальний апарат по типу «аеро-шут», а також ознаки здійснення вказаним літальним апаратом прихованого (в нічний час доби) вильоту з України без відповідного дозволу на територію країн Євросоюзу, та вліт на територію України. Окрім цього в ході огляду місця події було виявлено, описано та вилучено автомобіль в якому містилася частина обладнання, за допомогою якого ймовірно здійснювалось керування вищевказаним літальним апаратом, та з використанням якого вказаний літальний апарат приховано транспортувався, будучи розміщеним в патентованій лафеті. Окрім цього виявлено схему руху зазначеного літального апарату в бік країн Євросоюзу, а також встановлено очевидців вказаних обставин. Таким чином, в ході огляду місця події було оглянуто наявний на ділянці проведення огляду автомобіль із номерними знаками Словацької Республіки р.н. НОМЕР_1 , водій якого був відсутній на місцевості під час проведення огляду, та який був завезений в Україну 13.04.2017 року громадянином Словацької Республіки ОСОБА_4 . В ході огляду вказаного автомобіля було предмети і документи які містять відомості про обставини вчинення злочину.
Слідчий вказує, що за результатом проведення огляду місця події було вилучено: літальний пристрій з усім наявним обладнанням; автомобіль марки «VolksWagen» р.н. НОМЕР_1 (кузов НОМЕР_2 ), із затентованою лафетою для прихованого переміщення літального апарата, без реєстраційних номерів; 2 стартових пакети мобільного оператора «Київстар»; телефон марки Айфон, білого кольору; 2 кейси з радіообладнанням та антенну з альпенштоком; виконану рукописним способом схему польоту літального апарату, яка намальована на аркуші паперу формату А4; 2 радіостанції. Вказані вище предмети речі та документи, постановою від 28.10.2021 визнані як речові докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки вказані в описовій частині тексту речі є матеріальними об`єктами, які були об`єктом кримінально протиправних дій, та містять відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим вони підпадають під вимоги ст. 98 КПК України. У зв`язку із наведеним слідчий вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучені предмети та документи свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

У клопотанні зазначається, що в даному конкретному випадку, співучасники вчиненого злочину, з метою не бути викритими та уникнення кримінальної відповідальності дотримувались заходів конспірації, зокрема для польотів використовували темний період доби, а після їх виявлення військовослужбовцями 27 ПЗ ЗахРУ ДПС України переховувались на місцевості однак були виявлені, та доставлені на місце проведення огляду. Саме тому завданням арешту вказаного в клопотанні майна є запобігання можливості перетворення тобто надання майну неробочого вигляду, з метою заперечення версії використання вилученого майна в протиправній діяльності. Слідчий вказує, що метою арешту вказаного в клопотанні майна, є забезпечення збереження речових доказів від їх можливого перетворення (виведення з робочого стану) чи відчуження на користь третіх осіб. Зазначає, що підтвердженням ризику є використання учасниками злочинної змови транспортного засобу який будучи ввезений в 2017 році, на даний час незаконно перебуває на території України. Слідчий вказує, що відповідності до відомостей з електронних ресурсів Закарпатської митниці, вилучений автомобіль був завезений в Україну 13.04.2017 року громадянином Словацької Республіки ОСОБА_4 , який того ж дня виїхав з України. Літальний апарат, немає жодних маркувань, тому встановити його законного власника не являється можливим.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч. 2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, вищезазначених вимог закону слідчий при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримався.
Зі змісту поданого клопотання вбачається, що арешт майна полягає у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.334 КК України
Як визначено у ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У клопотанні про арешт майна не зазначено, які саме сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за обставинами скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.334 КК України, зберегло на собі вказане майно, зокрема 2 стартових пакети мобільного оператора «Київстар»; телефон марки Айфон, білого кольору, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено, яке доказове значення у кримінальному провадженні, має вказане майно.
У клопотанні не зазначено індивідуальних ознак майна, що належить арештувати, які дозволяють відрізнити таке майно від будь-яких інших аналогічних речей, предметів, тобто клопотання не містить належного викладення переліку майна, а міститься лише загальний опис вилучених під час огляду предметів, у зв`язку з чим, таке майно неможливо ідентифікувати, воно не є індивідуально визначеним.
Таким чином клопотання слідчого не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.171 КПК України, що вказує на необхідність уточнення переліку майна.
Крім цього, у клопотанні відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами майном.
Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Аналіз вказаної норми свідчить про те, що слідчий суддя повинен повідомити власника майна, відносно якого вирішується питання про арешт.
У клопотанні слідчий вказує, що автомобіль із номерними знаками Словацької Республіки р.н. НОМЕР_1 , був завезений в Україну 13.04.2017 року громадянином Словацької Республіки ОСОБА_4 . На підтвердження долучає витяг із ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, разом із тим із такого не вбачається дата ввезення транспортного засобу в Україну.
Жодних документів, що підтверджують право власності на автомобіль до клопотання не долучено. Крім цього, у клопотанні відсутні відомості про власника або володільця літального пристрою з усім наявним обладнанням; 2-х стартових пакетів мобільного оператора «Київстар»; телефону марки Айфон, білого кольору; 2-х кейсів з радіообладнанням та антенну з альпенштоком; виконану рукописним способом схему польоту літального апарату, яка намальована на аркуші паперу формату А4; 2-х радіостанцій.

Також у клопотанні відсутні посилання слідчого на те, що власника або користувача речей, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт на даному етапі досудового розслідування не встановлено, не надано доказів в підтвердження, що були проведені дії спрямовані на встановлення власників чи володільців вилучених речей.
З наданих копій матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, майно, на яке слідчий просить накласти арешт є майном особи, яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, а тому є майном третьої особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 64-2 КПК України прокурор звертається до суду із клопотанням про арешт майна третьої особи, проте дане клопотання подане слідчим за погодженням з прокурором, а не прокурором.
Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.334 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1