Провадження № 1-кс/686/2041/22
УХВАЛА

23 лютого 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0002622,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2021 року, у кримінальному провадженні №0002622, на автомобіль «Renault» модель «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що 28.12.2021 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було накладено арешт на вищезазначений автомобіль з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування. Вказує, що 16.02.2022 року, на підставі п. 2 ст. 284 КПК України, слідчим ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження, про що винесена відповідна постанова, а тому вважає, що потреба у подальшому арешті майна відпала. В зв`язку з цим просить скасувати арешт.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином. Крім того, слідчий подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо скасування арешту майна не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002622, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, в зв`язку з наступним.

Хмельницьким РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002622 від 25.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з витягом з ЄРДР, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, наступний: «25 грудня 2021 року, близько 06.15 години, в м.Красилові по вулиці Грушевського, 140, на території Красилівської районної лікарні, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renault», модель «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, здійснив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який лежав на проїзній частині дороги. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепа, субдоральної гематоми зліва, забійної рани скроневої ділянки зліва, підшкірної гематоми тім`яно-потиличної ділянки справа, переохолодження.

25.12.2021 р. в ході огляду транспортний засіб марки «Renault», моделі «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , був вилучений та постановою слідчого від 27.12.2021 р. був визнаний речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2021 року було накладено арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Renault» модель «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - власником автомобіля «Renault» модель «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .

Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
16.02.2022 року постановою слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0002622 від 25.12.2021 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Однак, при закритті кримінального провадження питання про зняття арешту з автомобіля не вирішено, що порушує права власника майна .
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.
Правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.
Разом з тим, КПК України не передбачений процесуальний механізм скасування арешту у разі закриття кримінального провадження саме слідчим, який позбавлений такої процесуальної можливості.
Хоча чинний КПК України й наділяє слідчого правом на закриття кримінального провадження з визначених підстав, але при цьому не відносить до його повноважень вирішення питання про скасування арешту майна, а також не наділяє його правом на звернення до слідчого судді з таким клопотанням.
Водночас ст. 174 КПК України передбачає розгляд слідчим суддею питання про скасування арешту майна лише в рамках кримінального провадження під час досудового розслідування.
На переконання судді, в цьому випадку є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке після завершення кримінального провадження обмежується, вочевидь, безпідставно.
Положеннями ст. 41 Конституції України встановлено непорушність права власності. Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.
Ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 21 КПК, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Окрім того, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя, згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. (п.п. 34-36, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц ; провадження № 14-496цс18).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження відповідно до ч.1 ст.8 КПК України здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також те, що кримінальне провадження №0002622 від 25.12.2021 року, у межах якого накладено арешт на майно, закрито, потреба в подальшому застосуванні вказаного арешту майна відпала у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.21,100,174 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2021 року у кримінальному провадженні №0002622, на належний ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Renault» моделі «Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя