Справа № 164/290/20
п/с 1-кп/164/22/2022
Категорія: 411011100
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 ,

представника потерпілих та

цивільного позивача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000469 від 13 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Чарторийськ Камінь-Каширського району Волинської області,українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого робітником ТОВ „Хайберрі, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого застосовувався ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року на строк 60 днів, ухвалами Маневицького районного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року, 12 березня 2021 року на строк 60 днів та в подальшому продовжувався ухвалами Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2020 року, 30 грудня 2020 року, 5 травня 2021 року, 24 червня 2021 року, 10 серпня 2021 року, 28 вересня 2021 року, 17 листопада 2021 року на строк 60 днів; захід забезпечення кримінального провадження у виглядітимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортними засобамищодо обвинуваченого застосовувався ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року на строк 60 днів, ухвалами Маневицького районного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року, 12 березня 2021 року на строк 60 днів та в подальшому продовжувався ухвалами Маневицького районного суду Волинської області від 11 листопада 2020 року, 30 грудня 2020 року, 5 травня 2021 року, 24 червня 2021 року, 10 серпня 2021 року, 28 вересня 2021 року, 17 листопада 2021 року на строк 60 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135 КК, ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та своїми умисними діями завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, маючи змогу надати допомогу потерпілому, якого сам поставив в небезпечний для життя стан, вчинив злочини, передбачені ч. 1 ст. 135 КК, ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 13 травня 2019 року, біля 00 години 30 хвилин, в с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони с. Новосілки в напрямку чоловічого монастиря, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу будинку № 75 на вул. Сокола був неуважний під час руху автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху - пішохода ОСОБА_13 , який рухався в попутному з автомобілем напрямку, в зв?язку з чим допустив наїзд на останнього.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 53А від 26 липня 2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (осаднення шкіри з трьома забійними ранами правої половини потиличної ділянки голови, підшкірних гематом верхньої повіки правого ока і нижньої повіки лівого ока, поширених нерівностей субапоневротичних крововиливів голови, багатовідламкових зламів потиличної кістки (крім її лівої третини), правих скроневої і тім`яної кісток, а також задньоматеріального відділу лівої тім`яної кістки, з переходом додаткових ліній зламів на ліву скроневу і лобну кістки склепіння черепа, а також на кістки основи черепа з множинними розривами і надривами твердої мозкової оболонки, забою-розмозження речовини головного мозку з крововиливами під його оболонки і в шлуночкову систему з явищами аспірації крові в дихальні шляхи, закритої тупої травми живота (два черезкапсульні розриви печінки в задньо-латеральному відділі верхньої поверхні її правої долі, поодинокого розриву середнього відділу реберної поверхні селезінки, обмеженого гемоперитонеуму (незначних накладень рідкої і в згустках крові в надпечінковому просторі і в лівій підреберній ділянці черевної порожнини), закритої тупої травми заочеревинного простору (незначних нерівномірних імбібуючих крововиливів в м?які тканини заочеревинного простору (переважно по жирових капсулах обох нирок (більше зліва), поодинокого черезкапсульного розриву на задній поверхні лівої нирки, крововиливу в хвостову частину підшлункової залози та оточуючих її м?яких тканин), садна задньої поверхні ділянки правого плечового суглобу, закритого перелому акроміального відростку правої лопатки, забою м`яких тканин правої половини грудної клітки, поверхневого осаднення шкіри правої задньо-бокової поверхні ділянки тазу, множинних дрібних забійних і різаних ран та саден правої верхньої кінцівки, поверхневих осаднень шкіри лівого скату носа, лівих задньо-бокових поверхонь грудної клітки і ділянки тазу, ділянки лівого ліктьового суглобу, осаднення шкіри верхньої половини задньої поверхні лівого стегна, забійної рани середньої третини задньої поверхні лівого стегна, осаднення шкіри передньо-медіальної поверхні ділянки правого коліна, поверхневого осаднення шкіри нижньої третини задньої поверхні правої гомілки, підшкірного крововиливу і садна тильної поверхні плюснової частини правої ступні, закритих зламів I, II і III плюснових кісток правої ступні, садна ділянки латеральної кісточки лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження, згідно їх морфологічних особливостей, утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів у невизначено короткий проміжок часу до настання смерті ОСОБА_13 . Причиною смерті ОСОБА_13 став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим вищевказаної поєднаної тупої травми тіла.

Причинами та умовами, що спричинили дану дорожньо-транспортну пригоду, стало невиконання водієм ОСОБА_6 наступних вимог Правил дорожнього руху:

- п. 2.3 (б) ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

- п. 12.3 ПДР, яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди.

Дані порушення Правил дорожнього руху знаходяться безпосередньо в прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди, що призвела до загибелі ОСОБА_13 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 13 травня 2019 року, біля 00 години 30 хвилин, в с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони с. Новосілки в напрямку чоловічого монастиря, поблизу будинку № 75 на вул. Соколабув неуважний під час руху автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху - пішохода ОСОБА_13 , який рухався в попутному з автомобілем напрямку, в зв?язку з чим допустив наїзд на останнього.Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер на місці пригоди.

Завідомо знаючи, що ОСОБА_13 перебуває в небезпечному для вжиття стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, маючи змогу надати потерпілому, якого ОСОБА_6 сам поставив в небезпечний для життя стан, допомогу на місці пригоди, обвинувачений ОСОБА_6 самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_13 згідно висновку судово-медичної експертизи № 53А від 26 липня 2019 року отримав тілесні ушкодження, які стали безпосередньою причиною його смерті.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 135 КК України,визнав повністю, а у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не визнав,показавши, що 12 травня 2019 року після 11 год. він спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 мотоциклами поїхали на місце відпочинку „Затишок, що поблизу с. Старий Чорториськ, де розпивали горілку, готували шашлики. На трьох вони випили 1 л горілки. Повернувшись в село, ОСОБА_6 з ОСОБА_15 біля 20 год. поїхали мотоциклами до бару „У Михайла. Туди ж приблизно біля 21 год. автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_14 . Перебуваючи в барі, ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими жителями села вживали горілку. ОСОБА_6 горілку не пив, так як наступного дня мав бути на роботі. Йому в стакан наливали горілку, він стакан з усіма піднімав, але з нього горілки не пив. ОСОБА_14 після випитого у барі спиртного сильно сп?янів, а тому ОСОБА_6 вирішив відвезти його автомобілем додому. 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, він сів за кермо автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_14 - на переднє сидіння для пасажира. Рухаючись по вул. Сокола в с. Старий Чорториськ, ОСОБА_6 неподалік сільської школипобачив на проїзній частині дороги на своїй смузі руху пішохода. Чи йшов пішохід, чи стояв ОСОБА_6 стверджувати не може. Вирішивши, що пішохід йому не заважає, ОСОБА_6 , не зменшуючи швидкість,продовжив рухатись автомобілем. Коли він наблизився до місця, де знаходився пішохід, той раптово ступив кілька кроків вліво і ОСОБА_6 його збив автомобілем. Він дуже злякався, а тому, не зупиняючись на місці ДТП, поїхав далі. Біля подвір?я за місцем проживання ОСОБА_14 він зупинився. ОСОБА_14 , який до цього по дорозі від бару до свого будинку спав, а тому не бачив ДТП, сів за кермо автомобіля і сам заїхав у гараж. На запитання ОСОБА_14 про механічні пошкодження на автомобілі ОСОБА_6 йому повідомив, що випадково наїхав на кучу з каміння на проїзній частині. ОСОБА_14 залишився вдома, а ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які через деякий час приїхали за ним мотоциклами, поїхали по вул. Сокола назад в напрямку бару. На місці ДТП вони зупинилися. На узбіччі виявили чоловіка. У поліцію про ДТП ОСОБА_6 та його товариші не повідомляли, „швидку на місце пригоди не викликали, допомогу потерпілому не надавали. ОСОБА_16 залишився неподалік місця ДТП, а ОСОБА_6 та ОСОБА_15 мотоциклами поїхали додому. Коли ОСОБА_6 через деякий час повернувся до місця ДТП, там вже була поліція, яку викликали односельчани. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 показав як він рухався автомобілем до ДТП, розташування транспортного засобу на проїзній частині дороги на момент пригоди, місце, де він виявив пішохода на проїзній частині та де відбувся наїзд на пішохода після зміни ним напрямку руху, була заміряна видимість дороги та пішохода. Будь-яких зауважень та доповнень до вказаної слідчої дії ні у ОСОБА_6 , ні в його захисника не було. Свою вину за ч. 2 ст. 286 КК України він не визнає, так як згідно висновку судової експертизи він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.У вчиненому ОСОБА_6 розкаюється, просив його суворо не карати. Щодо вирішення заявленого по даному кримінальному провадженню цивільного позову ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди покладається на думку суду.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, та повного визнання ним виниу вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду підтвердили, що 13 травня 2019 року після 2 год. ОСОБА_11 від товариша ОСОБА_17 дізнався про ДТП на АДРЕСА_1 , під час якої загинув його брат ОСОБА_13 . В цей час ОСОБА_11 перебував в м. Луцьк, а тому відразу зателефонував до батьків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та попросив, щоб вони пішли на місце пригоди. В село ОСОБА_11 повернувся через 2 години і відразу пішов на місце ДТП. ОСОБА_6 там не було, його ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ні інші жителі села там не бачили. Про обставини пригоди їм нічого не відомо. Безпосередніх очевидців ДТП, які б бачили, як все трапилось, встановлено поліцією не було і такі люди їм на даний час не відомі. Коли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 прийшли на місце ДТП, там вже була поліція. Тіло сина було виявлено на узбіччі. По виявлених на місці пригоди уламках шукали автомобіль, що здійснив наїзд. Цей автомобіль виявили в господарстві за місцем проживання ОСОБА_14 , який повідомив, хто дійсно керував автомобілем. ОСОБА_6 з села втік на кілька днів, а коли повернувся, то заперечував свою причетність до ДТП. Вважають, що обвинувачений за вчинені ним злочини заслуговує на суворе реальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене законом. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили, що лише через 52 дні після ДТП до них вперше прийшов обвинувачений ОСОБА_6 . Спочатку він просив пробачення сам, інший раз був із захисником, потім - з дружиною та своєю матір?ю. Від отримання від нього коштівОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовились, йому не пробачають, так як він, на їх думку, не розкаявся у вчиненому, втік з місця ДТП, не надавши допомогу ОСОБА_13 , не визнає свою вину, а, навпаки, старається уникнути покарання за вчинене. Заявлений по кримінальному провадженню цивільний позов про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_11 підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що 12 травня 2019 року після 11 год. він спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_15 мотоциклами поїхали на місце відпочинку „Затишок, що поблизу с. Старий Чорториськ, де розпивали горілку, готували шашлики. На трьох вони випили 1 л горілки. Повернувшись в село, ОСОБА_6 з ОСОБА_15 біля 20 год. поїхали мотоциклами до бару „У Михайла. Туди ж приблизно біля 21 год. автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_14 . Перебуваючи в барі, ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими жителями села вживали горілку. ОСОБА_14 після випитого у барі спиртного сильно сп?янів. ОСОБА_6 погодився відвезти його автомобілем додому. 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_14 - на переднє сидіння для пасажира. В автомобілі ОСОБА_14 відразу заснув. ДТП він не бачив. Прокинувся він, коли ОСОБА_6 вже приїхав до його подвір?я. ОСОБА_14 сів за кермо автомобіля і сам заїхав у гараж. На запитання ОСОБА_14 про механічні пошкодження на автомобілі ОСОБА_6 йому повідомив, що випадково наїхав на кучу з каміння на проїзній частині. Про те, що він збив людину, ОСОБА_6 йому не розповідав. ОСОБА_14 залишився вдома, а ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які через деякий час приїхали за ним мотоциклами, поїхали по вул. Сокола назад в напрямку бару. Коли до ОСОБА_14 додому через деякий час приїхали працівники поліції і почали його звинувачувати, що він збив людину, ОСОБА_14 повідомив, хто був за кермом його автомобіля на час ДТП. Він з поліцією їздив на місце пригоди. ОСОБА_6 він там не бачив.Вважає, що ОСОБА_6 в барі та на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп?яніння. Чи дійсно ОСОБА_6 в барі пив з усіма горілку, стверджувати не може. ОСОБА_6 не говорив, що він не буде пити горілку.Місце ДТП знаходиться за приблизно 500 м від бару, а будинок ОСОБА_14 - за 1.5 км. Через 50 днів після пригоди ОСОБА_6 прийшов до ОСОБА_14 та попросив у нього пробачення за те, що він сказав після ДТП, що це ОСОБА_14 збив ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_15 суду підтвердив, що 12 травня 2019 року після 11 год. він спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 мотоциклами поїхали на місце відпочинку „Затишок, що поблизу с. Старий Чорториськ, де розпивали горілку, готували шашлики. На трьох вони випили 1 л горілки. Повернувшись в село, ОСОБА_6 з ОСОБА_15 біля 20 год. поїхали мотоциклами до бару „У Михайла. Туди ж приблизно біля 21 год. автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_14 . Перебуваючи в барі, ОСОБА_14 з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими жителями села вживали горілку. Всього їх за столом було біля 8 чоловік. Чи дійсно ОСОБА_6 в барі пив з усіма горілку, стверджувати не може, так як сидів біля ОСОБА_14 в іншому кінці столу. ОСОБА_6 в барі не говорив, що він не буде пити горілку.ОСОБА_14 після випитого у барі спиртного сильно сп?янів. ОСОБА_6 погодився відвезти його автомобілем додому. 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_14 - на переднє сидіння для пасажира. Коли автомобіль поїхав по вул. Сокола в с. Старий Чорториськ, Троцький з ОСОБА_16 мотоциклами поїхали додому до ОСОБА_14 , щоб забрати ОСОБА_6 . Він бачив, що автомобілем в гараж заїжджав ОСОБА_14 . Останній залишився вдома, а ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 поїхали по вул. Сокола назад в напрямку бару. На місці ДТП вони зупинилися. ОСОБА_16 побачив чоловіка, який лежав на узбіччі, про що повідомив ОСОБА_15 . Після цього, ОСОБА_16 зліз з мотоцикла і підійшов до чоловіка на узбіччі. Він сказав, що той не подає ознак життя. На місці пригоди були уламки скла, серед яких були частини від покажчика поворота автомобіля. У поліцію про ДТП ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не повідомляли, „швидку на місце пригоди не викликали, допомогу потерпілому не надавали. ОСОБА_16 залишився неподалік місця ДТП, а ОСОБА_6 та ОСОБА_15 мотоциклами поїхали додому. ОСОБА_6 не говорив, що це він автомобілем збив людину.Через деякий час ОСОБА_6 і ОСОБА_15 повернулися до місця ДТП. Там вже була поліція, потім приїхала „швидка. Після цього, вони пішли додому. ОСОБА_6 до працівників поліції не підходив і їм не повідомляв, що це він збив людину.
Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , який також додав, що ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , коли 12 травня 2019 року після 20 год. прийшли до бару „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , то вже всі перебували в стані алкогольного сп?яніння. Вони сіли за стіл, де з товаришами сидів ОСОБА_16 . Всі розпивали горілку. ОСОБА_6 сидів біляОСОБА_16 і, як інші, теж пив горілку. 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, біля бару ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_14 - на переднє сидіння для пасажира. Коли ОСОБА_16 з ОСОБА_15 приїхали мотоциклами до подвір?я ОСОБА_14 , щоб забрати ОСОБА_6 , останній сказавОСОБА_16 , що він, мабуть, когось збив автомобілем. Механічних пошкоджень на автомобілі ОСОБА_14 він не побачив, так як той вже заїхав в гараж.

Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в судовому засіданні підтвердили, що 13 травня 2019 року, біля 1 год., повертаючись з церкви додому по вул. Сокола в с. Старий Чорториськ, ОСОБА_18 побачила чоловіка, що лежав на узбіччі. Про це вона повідомила батька ОСОБА_19 , який йшов поряд. ОСОБА_18 , ОСОБА_19 того чоловіка не оглядали, чи він був ще живий, чи ні - не перевіряли. На землі біля нього було видно кров. ОСОБА_19 повідомив про дану подію у поліцію та викликав „швидку, після чого вони пішли додому. Проходячи біля бару „У Михайла, ОСОБА_19 повідомив про побачене односельчанам. ОСОБА_6 чи інших жителів села на місці пригоди вони не бачили.Про обставини ДТП їм нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_17 суду підтвердив, що коли 12 травня 2019 року, біля 22 год., він прийшов до бару „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , то бачив за столом компанію, серед якої були ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 . Вони всі, в тому числі ОСОБА_6 ,розпивали горілку. Коли бар вже закривався, ОСОБА_14 на вулицю виводили, бо він був дуже п?яний. 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, біля бару ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , мав завезти ОСОБА_14 додому. По поведінці і вигляду ОСОБА_6 було видно, що він перебував в стані алкогольного сп?яніння. Автомобіль поїхав по вул. Сокола вс. Старий Чорториськ в напрямку чоловічого монастиря з великою швидкістю. Дорогу від бару видно на відстані біля 300 м, далі дорога робить поворот. Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_19 , який йшов з сім?єю з церкви додому, біля бару повідомив, що на узбіччі біля монастиря лежить чоловік, біля якого видно кров. ОСОБА_17 ходив на місце ДТП, що знаходилося за приблизно 500 м від бару. ОСОБА_6 він там не бачив, хоча знаходився там майже до ранку. На місці ДТП слідів гальмування не було. У чоловіка, як пізніше з?ясувалося - це був ОСОБА_13 , було видно на голові кров. Кров було видно також на землі біля нього.Про обставини ДТП ОСОБА_17 нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердила, що 12 травня 2019 року після 20 год. вона бачила ОСОБА_6 в барі „ ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чи вживав він в барі горілку, не пам?ятає. Він з компанією були майже до закриття бару. Про ДТП, що мала місце за 500 м від бару, їй відомо зі слів односельчан. Вона на місце пригоди не ходила.
Об?єктивність показань потерпілих та свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події від 13 травня 2019 року, схемою та фототаблицею до нього (а.с. 76-86 Т.2), яким підтверджується, що в ході проведення даної слідчої дії було зафіксовано обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, місцезнаходження трупа ОСОБА_13 , місця, де було виявлено осип скла, уламки від транспортного засобу та місце, де було виявлено уламок від освітлювального приладу - переднього правого покажчика повороту з номером 4066969 від автомобіля; заявами ОСОБА_14 , ОСОБА_21 від 13 травня 2019 року про надання автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями на ньому (розбита права фара, правий покажчик повороту, розбите лобове скло біля правої передньої стійки, пошкоджений передній бампер, пошкоджене праве дзеркало заднього виду, розбите скло правої задньої дверки) для долучення до кримінального провадження в якості речового доказу (а.с. 87-88 Т.2); протоколом проведення слідчого експерименту від 16 липня 2019 року за участі ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 та схемою до нього (а.с. 105-108 Т.2), з якого встановлено, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_6 на місці показав як розташовувався автомобіль „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, на проїзній частині на момент ДТП, вказав місце, де на проїзній частині він виявив пішохода, місце, де знаходився пішохід на момент наїзду, а також було встановлено видимість дороги та пішохода; протоколом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2019 року за участіОСОБА_16 (а.с. 109-110 Т.2), яким підтверджується, що в ході проведення слідчої дії ОСОБА_16 на місці показав, звідки він спостерігав за автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , в якому напрямку рухався вказаний автомобіль, вказав відстань, за якої мав можливість спостерігати за автомобілем; протоколом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2019 року за участіОСОБА_15 (а.с. 111-112 Т.2), з якого встановлено, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_15 на місці показав, звідки він спостерігав за автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , в якому напрямку рухався вказаний автомобіль, вказав відстань, за якої мав можливість спостерігати за автомобілем; протоколом огляду від 20 травня 2019 року (а.с. 115-116 Т.2), яким підтверджується, що в ході проведення слідчої дії було оглянуто відеозапис з камери зовнішнього спостереження Хрестовоздвиженського чоловічого монастиря, на якому зафіксовано проїзд біля монастиря легкового автомобіля та двох мотоциклів, що рухалися за вказаним легковим автомобілем; протоколом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2019 року (а.с. 128-129 Т.2), з якого встановлено, що під час проведення слідчої дії проведено заміри відстаней території біля Хрестовоздвиженського чоловічого монастиря, яка охоплюється оглядом камери зовнішнього спостереження монастиря; протоколом огляду від 15 травня 2019 року та фототаблицею до нього (а.с. 174-182 Т.2), яким підтверджується, що в ході проведення слідчої дії було зафіксовано пошкодження на автомобілі „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевірено роботу освітлювальних приладів, а також відібрано зразки з салону для проведення експертного дослідження;висновком судово-медичної експертизи № 53А від 26 липня 2019 року (а.с. 95-100 Т.2), з якого встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та в подальшому призвели до його смерті. Причиною смерті ОСОБА_13 став травматичний шок важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання потерпілим поєднаної тупої травми тіла. Отримані ОСОБА_13 тілесні ушкодження характерні для ДТП, могли бути спричинені внаслідок наїзду легкового автомобіля на пішохода; висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу № 252 від 18 липня 2019 року (а.с. 121-127 Т.2), яким підтверджується, що на момент експертного огляду робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані;висновком судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 323 від 15 серпня 2019 року (а.с. 146-149 Т.2), з якого встановлено, що у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України, згідно якого в момент об?єктивного виявленнянебезпеки для руху (пішохода на смузі руху його автомобіля) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 шляхом застосування екстреного гальмування або безпечного об?їзду з моменту виявлення пішохода на смузі руху автомобіля та не мав такої можливості при об?єктивному виявленні зміни напрямку руху пішохода;висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 54/397 від 13 листопада 2019 року (а.с. 152-169 Т.2), яким підтверджується, що враховуючи патоморфологічні характеристику та анатомічну локалізацію комплексу виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, співставляючи їх із пошкодженнями, виявленими під час огляду автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сукупність вищеописаних тілесних ушкоджень утворилась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду причетного автомобіля на пішохода, котрий перебував у вертикальному або близькому до нього положенні, розташований задньо-правою поверхнею тулуба до переднього правого кута автомобіля із наступним контактом тіла підекспертного із правою бічною поверхнею вказаного транспортного засобу та послідуючим відкиданням його на дорожнє покриття; висновкомсудової молекулярно-генетичної експертизи № 10/568 від 8 жовтня 2019 року (а.с. 184-196 Т.2), з якого встановлено, що представлені на дослідження об?єкти: чохол з керма (об?єкти № 1, 2), чохол до гальма (об?єкт № 5) містять генетичні ознаки трьох або більше осіб та є придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках клітин, виявлених у змивах з поверхонь чохла з керма (об?єкти № 1, 2), чохла до гальма (об?єкт № 5) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_14 (об?єкт № 14) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об?єкт № 13); протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 2 січня 2020 року (а.с. 72 Т.2), яким підтверджується, що 13 травня 2019 року, біля 00 години 30 хвилин, на вул. Сокола в с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , який в подальшому від отриманих травм помер. Після пригоди ОСОБА_6 залишив місце злочину, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 135 КК України.
Наведені докази свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 1 ст. 135 КК, ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 та доводи його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в тій частині, що 13 травня 2019 року ОСОБА_6 на момент ДТП не перебував в стані алкогольного сп?яніння, оскільки вказані показання не знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які підтвердили, що 12 травня 2019 року після 11 год. ОСОБА_6 спільно зОСОБА_15 , ОСОБА_14 мотоциклами поїхали на місце відпочинку „Затишок, що поблизу с. Старий Чорториськ, де на трьох випили 1 л горілки. В період з 20 год. 12 травня 2019 року до 00 годин 13 травня 2019 року ОСОБА_6 ,ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 перебували в барі „У Михайла, де розпивали горілку. По поведінці і вигляду ОСОБА_6 було видно, що він перебував в стані алкогольного сп?яніння.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що 13 травня 2019 року ОСОБА_13 на момент ДТП йшов по проїзній частині назустріч автомобілю „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , оскільки вказані показання не знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив, що 16 липня 2019 року під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_6 на місці показував та давав показання, що пішохід ОСОБА_13 на момент ДТП йшов по проїзній частині в попутному з автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , напрямку, так ідослідженими судом протоколом проведення слідчого експерименту від 16 липня 2019 року та схемою до нього, висновком судово-медичної експертизи № 53А від 26 липня 2019 року, висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 54/397 від 13 листопада 2019 року, якими підтверджується, що під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_6 на місці показував та давав показання, що пішохід ОСОБА_13 на момент ДТП йшов повільно по проїзній частині в попутному з автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , напрямку, знаходився спиною до транспортного засобу. Будь-яких доповнень, зауважень до протоколу слідчого експерименту від учасників даної слідчої дії не надходило, що підтвердили обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду причетного автомобіля на пішохода, котрий перебував у вертикальному або близькому до нього положенні, розташований задньо-правою поверхнею тулуба до переднього правого кута автомобіля із наступним контактом тіла підекспертного із правою бічною поверхнею вказаного транспортного засобу та послідуючим відкиданням його на дорожнє покриття. Крім того, враховуючи розташування транспортного засобу на проїзній частині та розташування пішохода ОСОБА_13 до ДТП, які показав ОСОБА_6 під час проведення 16 липня 2019 року слідчого експерименту, у випадку зміни напрямку руху пішохода, який йшов в зустрічному до автомобіля напрямку, накілька кроків вліво наїзду транспортного засобу на пішохода не було.

Також суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 та доводи його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в тій частині, що 13 травня 2019 року, біля 00 години 30 хвилин, на вул. Сокола в с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 через зміну пішоходом напрямку руху перед наїздомнакілька кроків вліво, дії ОСОБА_6 на момент ДТП відповідали вимогам ПДР, оскільки вказані показання спростовуються висновком судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 323 від 15 серпня 2019 року, висновком судово-медичної експертизи № 53А від 26 липня 2019 року, висновком комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 54/397 від 13 листопада 2019 року, якими підтверджується, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_13 , утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду причетного автомобіля на пішохода, котрий перебував у вертикальному або близькому до нього положенні, розташований задньо-правою поверхнею тулуба до переднього правого кута автомобіля із наступним контактом тіла підекспертного із правою бічною поверхнею вказаного транспортного засобу та послідуючим відкиданням його на дорожнє покриття; у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України, згідно якого в момент об?єктивного виявленнянебезпеки для руху (пішохода на смузі руху його автомобіля) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 шляхом застосування екстреного гальмування або безпечного об?їзду з моменту виявлення пішохода на смузі руху автомобіля. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 13 травня 2019 року, біля 00 годин 30 хвилин, він, керуючи автомобілем „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Сокола в с. Старий Чорториськ, неподалік сільської школипобачив на проїзній частині дороги на своїй смузі руху пішохода. Вирішивши, що пішохід йому не заважає, ОСОБА_6 , не зменшуючи швидкість,продовжив рухатись автомобілем. Коли він наблизився до місця, де знаходився пішохід, той раптово ступив кілька кроків вліво і ОСОБА_6 його збив автомобілем. Він дуже злякався, а тому, не зупиняючись на місці ДТП, поїхав далі.
Згідно п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 після об?єктивного виявленнянебезпеки для руху - пішохода на смузі руху його автомобіля не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, оскільки він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що також підтвердив в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_22 . Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 шляхом застосування екстреного гальмування або безпечного об?їзду з моменту виявлення пішохода на смузі руху автомобіля.
Враховуючи розташування транспортного засобу на проїзній частині та розташування пішохода ОСОБА_13 до ДТП та на момент ДТП, які показав ОСОБА_6 під час проведення 16 липня 2019 року слідчого експерименту, суд вважає, що у випадку зміни напрямку руху пішохода, який йшов в попутному з автомобілем напрямку, накілька кроків вліво ОСОБА_13 не був би розташований задньо-правою поверхнею тулуба до переднього правого кута автомобіля та не відбулося б наступного контакту його тіла з переднім правим кутом автомобіля та із правою бічною поверхнею транспортного засобу, що також підтвердили в судовому засіданні судові експерти ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Вказані показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на думку суду, спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинений злочин.
Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, яка призвела до загибелі ОСОБА_13 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України, оскільки завідомо залишив без допомоги ОСОБА_13 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, маючи змогу надати допомогу потерпілому, якого сам поставив в небезпечний для життя стан.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив два злочини, один з яких є умисним нетяжким злочином, інший - тяжким необережним злочином.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: позитивну характеристику за місцем проживання, що він має постійне місце роботи - працює робітником ТОВ „Хайберрі, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, але судимість погашена у встановленому законом порядку, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , а також малолітню дитину дружини від попереднього шлюбу - ОСОБА_26 .

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення та наслідки, що від них настали, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , які викладені вище, а також те, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 наполягали на призначенні обвинуваченому за вчинені ним злочини суворого покарання у виді реального позбавлення волі, передбаченого законом, в судовому засіданні ОСОБА_6 попросив пробачення у потерпілих за вчинене, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, по яких він притягується до кримінальної відповідальності, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе лише при ізоляції його від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, по яких він притягується до кримінальної відповідальності, з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів. Остаточне покарання обвинуваченому визначити з урахуванням положень ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

До вступу вироку в законну силу слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом - обмежити ОСОБА_6 у користуванні правом керування транспортними засобами.

До вступу вироку в законну силу слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 00 годин до 7 години щоденно, а також зобов`язавши ОСОБА_6 виконувати наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1, п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги, що потерпілий та цивільний позивач, його представник в судовому засіданні не заявляли клопотання про проведення по кримінальному провадженню судово-психологічної експертизи з метою визначення та обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 .

Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та стражданнях в зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої загинув його рідний брат ОСОБА_13 . Решта обґрунтувань моральної шкоди, вказаних в поданій до суду позовній заяві, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи та в їх обґрунтування відповідно до ст. 81 ЦПК України, ст. 92 КПК України потерпілим та його представником не подано суду відповідних належних доказів, а тому вони не приймаються судом до уваги. Враховуючи глибину моральних і душевних страждань потерпілого, обставини вчинених злочинів та їх наслідки, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ступінь вини обвинуваченого, з урахуванням вимог розумності та справедливості завдану потерпілому ОСОБА_11 моральну шкоду суд оцінює в сумі 250000 гривень і в такій сумі, а не в сумі 500000 гривень, вона підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_11 з цивільного відповідача ОСОБА_6 .
Враховуючи вищевикладене, з обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 моральна шкода на загальну суму 250000 гривень.

Вимоги до страхової компанії - ПрАТ „СГ „ТАС, з якою згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7360752 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яким забезпечено страхування автомобіля „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ,та передбачено виплату страхового відшкодування третім особам в разі настання страхового випадку, потерпілим та цивільним позивачем, його представником не заявлялись, а тому суд був позбавлений можливості залучити вказану страхову компанію до участі в даній справі.

При вирішенні позовних вимог суд також бере до уваги, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція була висловлена Верховним судом України в постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судових експертиз.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 не являється власником транспортного засобу, на який накладено арешт, суд вважає, що слід скасувати арешт, накладений згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2019 року, на автомобіль „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами з камер спостереження Хрестовоздвиженського чоловічого монастиря слід залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , передній правий покажчик повороту від вказаного автомобіля слід передати власнику ОСОБА_27 .
Керуючись ст.ст. 91-92, 98, 100, 110, 118, 120, 122, 124, 126, 128-129, 131-132, 148-153, 174, 176-178, 181, 369-371, 373-374, 395 КПК України, ст.ст. 16, 23, 1166-1168, 1187 Цивільного кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135 КК, ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 135 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

- за ч. 2 ст. 286 КК України - 5 (п?ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити до відбування 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили.

Застосувати відносно засудженого ОСОБА_6 тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом - обмежити ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу у користуванні правом керування транспортними засобами.

Застосувати відносно засудженого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 00 годин до 7 години щоденно. Зобов`язати ОСОБА_6 виконувати наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )на користь ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )250000 (двісті п?ятдесят тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )в доход держави 1256 (одна тисяча двісті п?ятдесят шість) гривень 08 копійок судових витрат за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, 2512 (дві тисячі п?ятсот дванадцять) гривень 16 копійок судових витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, 2512 (дві тисячі п?ятсот дванадцять) гривень 16 копійок судових витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки судових витрат за проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки судових витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки судових витрат за проведення судової інженерно-транспортно-трасологічної експертизи, 29701 (двадцять дев?ять тисяч сімсот одна) гривень 40 копійок судових витрат за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, а всього процесуальнівитрати на загальну суму 41006 (сорок одна тисяча шість) гривень 12 копійок.

Скасувати арешт на автомобіль „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами з камер спостереження Хрестовоздвиженського чоловічого монастиря - залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль „Ауді 80, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , передній правий покажчик повороту від вказаного автомобіля - передати власнику ОСОБА_27 .
На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1