УХВАЛА
про розгляд клопотання про застосування заходів забезпечення
кримінального провадження
22.03.2022 м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000115 від 24.06.2021 про арешт майна,
УСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого дізнавача, погоджене начальником Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури, про накладення арешту на нежитлову виробничу двоповерхову будівлю колишньої контори ПП "Хлібороб", площею 515,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження об`єкта кримінального правопорушення та встановлення винних осіб. Обґрунтовуючи клопотання, старший дізнавач вказав, що СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000115 від 24.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. У клопотанні старший дізнавач зазначив, що кримінальне провадження було розпочате на підставі колективного звернення жителів с. Каришків Жмеринського району Вінницької області, у якому вказано, що ОСОБА_4 шляхом підробки виготовив документи на право власності на колгоспну двоповерхову будівлю, яка знаходилася у колективній власності ПП "Хлібороб", та розташована у с. Каришків Жмеринського району Вінницької області. Відповідно до обставин, що встановлені у ході досудового розслідування, 24.11.2020 державним реєстратором Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_5 було зареєстровано на ОСОБА_4 право власності на будівлю колишньої контори, належної ПП "Хлібороб", площею 515,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 202. Дана реєстрація права власності здійснювалася на підставі: акту прийому-передачі нерухомого майна серія та номер 3, виданий 29.11.2001, видавник голова спілки співвласників ОСОБА_6 ; технічного паспорта, серія номер б/н, виданий 07.07.2020 ФОП ОСОБА_7 . Під час допиту ОСОБА_4 повідомив, що він та його рідні були членами колективного сільськогосподарського підприємства "Мрія", яке у подальшому стало ПП "Хлібороб", та кожен мав своє свідоцтво на майновий пай. Його батько ОСОБА_8 у період з 2001 по 2006 роки почав процедуру купівлі будівлі колишньої контори ПП "Хлібороб". При цьому ОСОБА_8 на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна отримав вказану будівлю, однак у подальшому так і не зміг повністю оформити вказану будівлю та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після чого ОСОБА_4 почав переоформлювати майно, яке належало батькові на себе. Так, на підставі вказаного вище акту прийому-передачі ОСОБА_4 24.11.2020 зареєстрував у Гальжбіївській сільській раді Ямпільського району Вінницької області право власності на будівлю колишньої контори, належної ПП "Хлібороб". Однак на даний час ОСОБА_4 не пам`ятає де знаходиться вказаний акт прийому-передачі та копії у нього не залишилося і тому він відмовився його надавати працівникам поліції. 18.02.2022 у Центрі надання адміністративних послуг Барської міської ради було проведено зняття копій інформації, що міститься в електронній інформаційній системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно електронної реєстраційної справи на об`єкт нерухомості № 202. З даного приводу було допитано ОСОБА_9 та ОСОБА_6 04.02.2022 було проведено огляд будівлі контори, площею 515,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана будівля є двоповерховою спорудою з шиферною покрівлею, вікна та двері у будівлі відсутні. 22.02.2022 старшим дізнавачем СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами вказаної вище будівлі.
Таким чином, старший дізнавач вважає, що дана будівля може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи під час досудового та судового розгляду, тому звернувся з клопотанням та просив накласти арешт. Вважає, що незастосування заборони розпоряджатися зазначеним вище майном може призвести до його передачі іншим особам, знищення, або пошкодження, а це, як наслідок, може призвести до втрати речових доказів та можливих слідів.
Старший дізнавач вважає, що для об`єктивного проведення досудового розслідування, забезпечення збереження об`єкта кримінального правопорушення та встановлення винних осіб необхідно застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.
Старший дізнавач СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказав що не заперечує щодо задоволення клопотання, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК України).
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Слід звернути увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 358 КК України настає за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що старшим дізнавачем не доведено наявність підстав та розумних підозр вважати, що майно, на яке він просить накласти арешт - будівля, є доказом кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 358 КК України (підроблення документів чи використання підроблених документів). Не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання і обставини, на які посилався дізнавач, про те, що будівля містить сліди кримінального правопорушення, будівля має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи під час досудового та судового розгляду.
Оскільки дізнавач просив накласти арешт на майно саме з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, однак не довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, то у задоволенні клопотання старшого дізнавача про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000115 від 24.06.2021 про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя