У х в а л а

08 жовтня 2021 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника поліції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Підволочиського районного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2021 року скаржники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0000236 від 03.08.2015 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на те, що дана постанова є незаконною та підлягає до скасування. Так скаржники повідомили, що в період з 2000 по 2013 роки перебували в Італії на роботі. У 2006 році домовились із пастором церкви Євангелістів ОСОБА_6 жителем с. Качанівка Підволочиського району про купівлю ним, на їх користь житлового будинку в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області. Після цього вислали своїй матері ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 12 000 Євро, через українських перевізників, які здійснювали вантажні перевезення. В подальшому дані грошові кошти були передані ОСОБА_6 про що є відповідна письмова розписка. У подальшому на виконання усного доручення ОСОБА_6 відшукав та в подальшому придбав одноповерховий житловий будинок та господарську будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оформивши з їх дозволу технічну документацію на будинок та право власності на себе. Після чого з 2006 по 2010 рік періодично пересилала з Італії в Україну грошові кошти в сумі 22 000 Євро різними перевізниками, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . На початку 2013 року коли повернулись із Італії та побачивши житловий будинок придбаний для них, який перебував в незадовільному технічному стані, вимагали повернення витрачених грошових коштів, однак ОСОБА_6 відмовився їх віддавати, мотивуючи що отримав від них лише 12 тисяч Євро котрі витратив на придбання будинку та ремонтні роботи. Разом із тим, у постанові не відповідає дійсності, що допитано всіх свідків, які мали відношення до даного кримінального провадження. Показання свідків на яких посилається слідчий не перевірено на відповідність фактичним обставинам та не підтверджено іншими доказами. Не проведено усіх необхідних слідчих дій, не встановлено збитків, що завдані кримінальним правопорушенням, а тому просять скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні скаржники заявлену скаргу підтримали у повному обсязі та пояснили, що слідчий у своїй постанові вказує, що під час досудового слідства допитано усіх свідків, які мають відношення до даного кримінального провадження, однак таке твердження не відповідає дійсності, оскільки не допитано основних свідків, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вказує, що дані свідки можуть підтвердити як саме ОСОБА_15 проводив ремонтні роботи, або як одержували від них грошові кошти. Крім того, покази свідків на які посилається слідчий у постанові не перевірено на відповідність фактичним обставинам та не підтверджено іншими доказами, зокрема не перевірено покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , не проведено будівельно-технічної експертизи на предмет вартості ремонтних робіт, та не встановлено заподіяних збитків що заподіянні кримінальним правопорушенням. Крім того не допитано приватного нотаріуса Ціцінського, що оформляв договір купівлі продажу та селищного голову, який також причетний до продажу будинку, оскільки нумерація придбаного будинку ОСОБА_6 не відповідає нумерації на квитанціях, що приходить їм за оплату комунальних послуг. Вказане свідчить про його підроблення. Вважає, що досудове слідство проведено поверхнево, слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх доказів кримінального провадження, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як незаконна.

Представник поліції проти задоволення скарги заперечив та пояснив, що наведені мотиви є необґрунтованими, безпідставними та до задоволення не підлягають, оскільки на досудовому слідстві були допитані усі свідки та можливі підозрювані, їх свідчення проаналізовані і перевірені іншими належними та допустимими доказами. Під час досудового слідства не вдалось встановити обставин, що викладені скаржниками у скарзі, оскільки їх свідчення не були підтверджені будь-якими доказами, а тому і прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. У задоволенні скарги просить відмовити.

Вивчивши скаргу, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318 - 380 КПК України, з урахуванням глави 26 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

03.08.2015 року Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Саме слідчий та прокурор, як спеціальні суб`єкти кримінального провадження, надають оцінку заявам та повідомленням, встановлюють чи містить заява відомості про скоєння кримінального правопорушення, і лише після цього приймають рішення про необхідність проведення досудового слідства.

Постановою від 10 серпня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000236 від 03.08.2015 року, по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 02.08.1956 року, жительки АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України.

Згідно з вимогами ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження - це заключний етап розслідування, що містить у собі комплекс процесуальних дій з аналізу та оцінки зібраних доказів, систематизації матеріалів, ознайомлення із закритим провадженням учасників процесу (зацікавлених у вирішенні справи) та вирішенню заявлених ними клопотань, формулюванню висновків по суті справи та рішень, що з них випливають та їх реалізації.

Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим в ході досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, для закриття кримінального проступку, встановлення істини у кримінальному провадженні, прийняття законного та обґрунтованого рішення, допитано усіх свідків, які мали та могли мати будь-яке відношення до даного кримінального провадження, в результаті чого в діях ОСОБА_6 чи інших осіб, не встановлено складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, оскільки грошові кошти, які отримав ОСОБА_6 в сумі 12 тисяч євро, він витратив за призначенням на придбання та ремонт житлового будинку для ОСОБА_4 , що підтверджується показами свідків, чеками на придбання будівельних матеріалів та оплатою роботи працівників, договором купівлі-продажу житлового будинку у АДРЕСА_1 . Досудовим слідством встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини по факту передачі останньою грошових коштів на придбання та ремонт їй житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , а тому не встановлено склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, описової та мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий, суддя приходить до висновку про неповне та всебічне здійснення органом досудового розслідування матеріалів вказаного кримінального провадження відсутність висновків та обґрунтувань прийнятого рішення.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження містить лише наявність опису складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, проведені слідчі та розшукові дії, проте без наявності достатніх обґрунтувань, щодо прийняття рішення про закриття кримінального провадження та висновків про відсутність складу кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Об`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Зловживання довірою, це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах. Обман або зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі. Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і метою.

Так, в судовому засіданні встановлено, що скаржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у 2006 році домовились із пастором церкви Євангелістів ОСОБА_6 жителем с. Качанівка Підволочиського району про купівлю ним, на їх користь житлового будинку в смт. Гримайлів Гусятинського району Тернопільської області. Після цього перебуваючи за межами України вислали своїй матері ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 12 000 Євро, які були передані ОСОБА_6 про що є відповідна письмова розписка. Надалі ОСОБА_6 на прохання скаржників придбав житловий за 8 тисяч Євро, найняв робітників та проводив ремонтні роботи.

З пояснень ОСОБА_6 стало відомо, що він найняв робітників для проведення ремонтно-будівельних робіт, зокрема ОСОБА_16 , а він у свою чергу ще двох працівників.

Разом із тим на підтвердження витрачених коштів в сумі 4 тисяч Євро на проведені ремонтні роботи, а також витрат на оплату робітників допитано лише ОСОБА_16 , котрий в силу ст.63 Конституції відмовився надавати будь-які показання що стосується підтвердження факту проведення ним ремонтних робіт, отримання коштів та прийом на роботу працівників, розрахунків із ними. Інших доказів на підтвердження чи спростування обставин витрачення коштів в сумі 4 тисяч Євро матеріалами справи не підтверджено.

З цією метою слідчому необхідно вжити усіх передбачених законом заходів щодо підтвердження чи спростування належними та допустимими доказами показання ОСОБА_6 щодо факту реального проведення будівельних робіт ОСОБА_16 та придбання будматеріалів, розрахунків із працівниками.

Також начальник СД відділення поліції № 5 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області у своїй постанові посилається на те, що факт використання грошових коштів в розмірі 12 тисяч євро підтверджується показами свідків, чеками на придбання будівельних матеріалів та оплатою роботи працівників. Проте вказані твердження не підтверджені належними доказами. Крім того в описовій частині самої постанови відсутні будь-які пояснення з даного приводу, посилання на докази та встановлені слідчим обставини, а тому суду незрозуміло з чого виходив начальник СД поліції приходячи до такого висновку.

Згідно вимог ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, у кримінальному провадженні.

Варто зазначити, що згідно із приписами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, який не було виконано останнім при розгляді скарги по суті, не надано суду матеріалів, які б спростовували твердження наведені у скарзі.
Проаналізувавши наведене у сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова начальника СД відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про закриття кримінального провадження винесена з порушенням норм процесуального закону, належно не вмотивована, не перевірена належними та допустимими доказами, є неповною, а тому скарга є підставною та підлягає до задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 314-315, 331, 371- 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову Начальника СД відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області підполковника поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 03.08.2015 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 .

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження за № 0000236 від 03.08.2015 року по факту вчинення шахрайських дій стосовно ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 .

Зобов`язати керівника слідчої групи, усунути встановлені протиріччя та прийняти відповідні процесуальні рішення, вжити усіх передбачених законом заходів щодо підтвердження чи спростування належними та допустимими доказами показання ОСОБА_6 щодо факту реального проведення будівельних робіт та придбання будматеріалів, розрахунків із працівниками.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1