Номер провадження: 11-сс/813/1115/21
Номер справи місцевого суду: 496/2968/21 1-кс/496/1064/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2021 рокупро арешт майна у кримінальному провадженні №0000532, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2021року було задоволено клопотання старшого слідчого Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки «SMART MC01», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , із застосуванням заборони розпорядження та користування.
Своє рішення про накладення арешту на майно, слідчий суддя мотивував тим, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «SMART МС 01» р.н. НОМЕР_2 жовтого кольору є знаряддям вчинення злочину та предметом вчинення злочину і його передача власнику є неможливим та таким, що не забезпечить належного зберігання речового доказу а тому арешт автомобіля є необхідним тимчасовим заходом.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді про арешт майна незаконною та такою, яка підлягає скасуванню з наступних підстав.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що:
- слідчим суддею не було приділено належної уваги тому, що ДТП скоєно 27.06.2021 року, відомості до ЄРДР внесені лише 01.07.2021 року, а слідчий із клопотанням звернувся лише 02.07.2021 року. Однак в клопотанні не зазначено, що автотранспортний засіб було вилучено ще 27.06.2021 року, що на думку апелянта є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна;
- суд не розглянув клопотання ОСОБА_7 про закриття провадження за клопотанням слідчого;
- судом не приділено уваги тому, що з моменту ДТП до повторного звернення потерпілого ОСОБА_9 пройшло три дні, а тому є підстави вважати, що останній міг отримати тілесні ушкодження у наслідок іншої пригоди, у іншому місці, при інших обставинах.
На підставі вищевикладеного просить ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2021 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучене майно.
Власник майна ОСОБА_7 та її представник в судове засідання апеляційного судуне з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, ОСОБА_7 надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її та її представника.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе розглянути справу за відсутності власника майна та її представника, враховуючи їх належне повідомлення про день та час розгляду справи та звернення з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності власника майна ОСОБА_7 та її представника.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, додатково пояснивши, що досудовим розслідуванням встановлено винуватість іншого учасника ДТП а тому на даний час відпала необхідність в застосованому обтяжені, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ст.2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 3 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчого про арешт майна, згідно приписів п.1 ч.2 ст.171 КПК України, повинні бути зазначені підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання.

Згідно клопотання слідчого, 0.06.2021 року до Одеського РУП №2 надійшло повідомлення, про те, що 27.06.2021 року, близько 17:00 год. у с. Мирне Одеського району Одеської області, по вул. Центральна, буд. 204 +240 м в бік м. Одеса, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «SMART МС 01» р.н. НОМЕР_2 жовтого кольору, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з мотоциклом марки «МТ 10» р.н. НОМЕР_3 чорного кольору (рухався у попутному напрямку), яким керував ОСОБА_9 .. Водій ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у виді частковий обрив передньої хрестоподібної зв`язки, внутрішньо суставний імпрессіонний перелом надколінного та медіального мищелка бедренної кістки. (ЄО №8868). Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2021 року було вилучено автомобіль марки «SMART МС 01» р.н. НОМЕР_2 жовтого кольору та транспортовано на спеціальний майданчик №8, що розташований за адресою м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 31-В, у порядку визначеному постановою Кабінету міністрів України «Про порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення» від 19.11.2012 року №1104.

За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532 від 01.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «SMART МС 01» р.н. НОМЕР_2 жовтого кольору є знаряддям вчинення злочину та предметом вчинення злочину і його передача власнику є неможливим та таким, що не забезпечить належного зберігання речового доказу а тому арешт автомобіля є необхідним тимчасовим заходом.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що досудовим розслідуванням встановлено винуватість іншого учасника ДТП, а тому на даний час відпала необхідність в застосованому обтяжені майна ОСОБА_7 , чим фактично визнав доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості накладеного арешту.
Таким чином, зазначений автомобіль не є речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України, з урахуванням чого наявне у клопотанні слідчого посилання про необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_7 з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні є безпідставним.
Підсумовуючи викладене, враховуючи те, що зазначений автомобіль не є речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000532 від 01.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Приписами п.2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, враховуючи те, що на даний час відпала необхідність в застосованому обтяжені майна ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення її апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407,409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2021 рокупро арешт майна у кримінальному провадженні №0000532, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України скасувати та постановити нову ухвалу.
У задоволені клопотання старшого слідчого Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4