Справа № 203/3787/21
Провадження № 1-кс/0203/2056/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, від 18 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001585, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.08.2020 р.,

встановив:

13 вересня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, про закриття кримінального провадження № 0001585. 28 грудня 2020 року уповноваженою особою Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2020 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0001991 та № 0001992 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.372 та ч.1 ст.384 КК України. Слідчим в подальшому було об`єднано вищезазначені кримінальні провадження в одне і присвоєно номер кримінального провадження № 0001991. 30 червня 2021 року прокурором кримінальні провадження № 0001991 від 14.12.2020 та № 001585 від 21.08.2020 об`єднано в одне за № 001585. 18 серпня 2021 року слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, своєю постановою закрив кримінальне провадження № 001585 від 21.08.2020. З вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства оскільки в рамках кримінального провадження не були розглянуті його клопотання про вчинення процесуальних дій та визнання останнього потерпілим, не винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, зазначена обставина позбавила скаржника права на оскарження дій чи бездіяльність слідчого, прокурора, ознайомлення з матеріалами справи та вчиненні інших процесуальних дій в рамках кримінального провадження. Відтак скаржник просив скасувати постанову слідчого від 18 серпня 2021 про закриття кримінального провадження № 001585 від 21.08.2020, скасувати рішення про об`єднання кримінальних проваджень № 0001991 від 14.12.2020 та № 001585 від 21.08.2020, зобов`язати слідчого ознайомити з матеріалами кримінальних проваджень.
В судових засіданнях 07 жовтня 2021 року та 19 жовтня 2021 року ухвалою суду від слідчого були витребувані матеріали кримінального провадження № 001585 від 21.08.2020. Однак вищезазначені ухвали слідчим не були виконані та не було надано до суду матеріали кримінального провадження.
Представники скаржника та скаржник в судове засідання, в якому здійснювався розгляд справи по суті, не з`явились, в своїй скарзі скаржник підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно до ст.94 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2020 року уповноваженою особою Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2020 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0001991 та № 0001992 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.372 та ч.1 ст.384 КК України. Слідчим в подальшому було об`єднано вищезазначені кримінальні провадження в одне і присвоєно номер кримінального провадження № 0001991. 30 червня 2021 року прокурором кримінальні провадження № 0001991 від 14.12.2020 та № 001585 від 21.08.2020 об`єднано в одне за № 001585.
Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 18 серпня 2021 року кримінальне провадження № 001585 від 21.08.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування не було проведено ряд слідчих дій по кримінальному провадженою, після чого слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.
В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Таким чином, рішення слідчого про закінчення досудового розслідування закриттям кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення є передчасним, без проведення в повному обсязі слідчих(розшукових) дій, а тому така постанова не відповідає критеріям обгрунтованості і законності та підлягає скасуванню, що тягне наслідком продовження проведення всього обсягу процесуальних дій для об`єктивного розслідування, встановлення та дослідження всіх обставин, за сукупністю чого лише можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення про закінчення досудового розслідування в одній із форм, передбачених ст.283 КПК України.
Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Решта вимог скарги задоволенню не підлягають, оскільки оцінка їх обґрунтованості не може бути здійснена під час оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, від 18 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001585, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.08.2020 р. задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, від 18 серпня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001585, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.08.2020 р.
В решті скарги відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст. 532 КПК України.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 08.11.2021 р. о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1