ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/356/22
Провадження №1-кп/477/142/22
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

17 березня 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, відносно
ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Разом з обвинувальним актом надійшло клопотаннями від прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.
З урахуванням воєнного стану, який запроваджений в державі, неможливістю призначення підготовчого судового засідання в інший час, закінчення строків тримання під вартою та наявність клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ухвалою суду від 09 березня 2022 року по зазначеному кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання на 10 березня 2022 року.
Проведення підготовчого судового засідання виявилося неможливим з об`єктивних підстав через нестабільне інтернет з`єднання.
Листом від 10 березня 2022 року №477/356/22/1981/2022 повідомлено ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та учасників кримінального провадження про непроведення підготовчого судового засідання.
Згідно частини п`ятої статті 615 КПК України у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляд тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.
Отже, раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 є продовженим.
Ухвалою суду від 16 березня 2022 року постановлено про проведення підготовчого судового засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», через обмеження у пересуванні конвойних підрозділів територією Миколаївської області та міста Миколаєва, із урахуванням воєнного стану.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою обґрунтовано тим, що обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочині, маючи не зняті та не погашені судимості, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу та не проживає за місцем реєстрації.
У підготовчому судовому засіданні під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
У підготовче судове засідання потерпілі не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце підготовчого судового засідання належним чином.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки він бажає виконувати обов`язок будь-якого громадянина України щодо захисту держави від збройної агресії РФ.
Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого та відкликав своє клопотання про звільнення з-під варти від 16 березня 2022 року.
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, суд на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежився складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши позиції прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 березня 2022 року включно.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, можливість у обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінальне правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, Конституційний Суд України вказав, що продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом». Висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.
Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку суду зазначені прокурором та ті, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ризики, свідчать про можливість застосувати до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді особистого зобов`язання, що не виключає застосування більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою у разі порушення обвинуваченим встановлених цією ухвалою обов`язків.
Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини першої статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На думку суду обставини, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на досудовому розслідуванні є такими, що станом на час судового розгляду кримінального провадження частково зменшилися та є підстави для обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Так, під час досудового розслідування обвинувачений визнав винуватість, частково відшкодував завдану шкоду.
У підготовчому судовому засіданні вказував на своє бажання щодо захисту держави від збройної агресії РФ.
Статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України.
З огляду на зазначене, суд уважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобовязання, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд уважає за необхідне відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до суду за викликом, утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, повідомляти суд про зміну місяця свого проживання та роботи.
Керуючись статтями 177, 179, 194, 196, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:
прибувати до суду за викликом;
утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування;
повідомляти суд про зміну місяця свого проживання та роботи.
Повідомити обвинуваченому письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 17 березня 2022 року о 13.30 год.

СУДДЯ ОСОБА_8