Справа № 758/7103/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384, ст.386 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384, ст.386 КК України.
В судовому засіданні 09.09.2021 обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_5 від розгляду вказаного кримінального провадження.
В судове засідання суддя ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що порядок розгляду заяви про відвід, визначений нормами чинного КПК України не містить імперативної вимоги щодо обов`язкової участі заявника та інших учасників судового провадження, та зважаючи на належне повідомлення останніх, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про відвід за відсутності вказаних осіб.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо поданої заяви про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду вказаного кримінального провадження, вважає його необгрунтованим та поданим з метою затягування судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Як вбачається з доводів обвинуваченого ОСОБА_4 підставами відводу судді ОСОБА_5 є те, що, перебуваючи на стадії підготовчого судового засідання, суддя необгрунтовано відмовила у задоволенні клопотань сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору та виклику свідків для допиту в межах розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому. Крім цього, стверджує, що суддя ОСОБА_5 позбавлена можливості здійснювати безсторонній розгляд даного кримінального провадження через настання можливих негативних наслідків для неї у зв`язку з неприйняттям рішень, які влаштовують сторону обвинувачення.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
При цьому, суд зазначає, що наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст. 75, 76 КПК України для відводу судді.
Наведені заявником - обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальні моменти, які, на його думку, стали підставою для відводу, є реалізацією суддею наданих їй повноважень щодо ведення судового засідання, прийняття рішень в межах розгляду кримінального провадження, спрямовування судового розгляду на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, та можливість усувати з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
При цьому, суд критично оцінює доводи заявника щодо настання можливих негативних наслідків для судді ОСОБА_5 у зв`язку з прийняттям чи неприйняттям нею певних рішень в межах розгляду даного кримінального провадження, оскільки такі обставини судом не встановлені та заявником не доведені.
Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали даної заяви, суд вважає необґрунтованими доводи заявника - обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки з матеріалів справи не вбачається обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді.
На підставі наведеного, керуючись ст. 75, 80-82, 369 КПК України, суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.384, ст.386 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1