Справа № 932/461/22
Провадження №1-кс/932/287/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кашкарівка, Солонянського р-ну Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.01.2022 року до суду надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділенням Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001388 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , приблизно о 21:14 год. 03.11.2021 року, перебуваючи поблизу будинку № 2 по вул. Пастера в м. Дніпро побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , в руці якого знаходилась сумка чорного кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке перебувало у володінні ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці у зазначений час, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та розуміючи те, що його дії є очевидними для потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, відкрито шляхом ривку вихопив з руки ОСОБА_6 належне йому майно, а саме сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy A022/32GB Black (SM-A022GZKBSEK). Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця події зник разом із викраденим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_6 чим отримав змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

25 січня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

На цьому етапі досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення, є доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний неодноразово судимий за корисливі злочини, проте належних висновків для себе не робить, веде кримінальний спосіб життя, не працює, не одружений, що свідчить про наявність ризиків того, що він може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з викладеного, сторона обвинувачення просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав погоджене клопотання, просив його задовольнити повністю.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна з метою особистої наживи. Отриманий у такий спосіб телефон він продав, а кошти витратив на свої потреби. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши сторону обвинувачення та підозрюваного, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З наданих слідчому судді матеріалів встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001388 від 04.11.2021 року. Підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що ОСОБА_4 , приблизно о 21:14 год. 03.11.2021 року, за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, буд. № 2, відкрито заволодів чужим майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме сумкою чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy A022/32GB Black, після чого з цим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а тому підозра є обґрунтованою.

Так, про обґрунтованість підозри свідчить заява про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця події від 03.11.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.11.2021; протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_6 особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 22.11.2021; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання від 22.11.2021; протокол огляду відеозапису від 25.01.2022 року та інші докази у їх сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , а тому з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

Критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує прокурор. Аналізуючи ризики, на які посилається сторона обвинувачення, слід вказати таке.

Так, про існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинений злочин, може здійснити спроби переховування від органів слідства та суду. Тому цей ризик є доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є доведеним, оскільки підозрюваний має судимість, постійно вчиняє корисливі злочини. Також відносно нього був направлений обвинувальний акт до суду за ч. 2 ст. 289 КК України. Отже, ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки схильний до вчинення злочинів, не робить висновки зі своєї поведінки.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного, стан здоров`я, який є таким, що відповідає віку, відсутність хронічних захворювань, які перешкоджають триманню під вартою, відсутність соціальних зв`язків, оскільки останній не працює, не одружений, має судимість. Окремо слід вказати, що підозрюваний має дитину, однак вона не утримує його від вчинення нових кримінальних правопорушень, а тяжкість покарання за вчинений злочин та наявність ризиків, нівелює таку обставину, як наявність дитини.

Отже, всі вищезазначені обставини у їх сукупності дають слідчому судді підстави вважати, що прокурором доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, наявність яких встановлена слідчим суддею.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків слід обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас вважаю можливим визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620, 00 грн.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

4) не спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженню, окрім випадків проведення необхідних слідчих дій.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 26.03.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8