Номер провадження: 11-сс/813/1526/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0001386 від 05.10.2021 року, -
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 тазастосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 07.12.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та в обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні не підтверджені;

-слідчим суддею не розглянута можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому, за згодою учасників провадження, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без участі прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскаржуваної ухвали.
Так, мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.
Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, які об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява № 42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що 03.10.2021 приблизно о 16 годині 30 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_9 , котрий перебував за місцем мешкання свого сина ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з його знайомим ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні кухні вищезазначеної квартири наніс своїми руками множинні удари в область обличчя ОСОБА_10 . ОСОБА_7 знаходячись в спальні, почув з кухні крики про допомогу свого батька ОСОБА_9 .
В подальшому ОСОБА_7 , зайшовши до приміщення кухні та ставши очевидцем бійки між батьком, та потерпілим ОСОБА_10 , в той час коли ОСОБА_9 знаходився на підлозі, а ОСОБА_10 знаходився над ним, наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_10 , від яких останній впав на підлогу.
Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 продовжили наносити множинні удари в хаотичній послідовності в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок чого останній втратив свідомість.
Далі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 знаходиться в непритомному стані та може викрити останніх в нанесенні йому тілесних ушкоджень, не бажаючи настання наслідків за вчинений злочин, перенесли потерпілого до салону автомобіля ВАЗ 2105 д.р.н. НОМЕР_1 , на якому перевезли останнього с. Латовка, Одеської області, де залишили потерпілого в безлюдному місці, більш точної адреси в ході досудового розслідування не вдалося за можливе.
Згідно клопотання, в результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_10 множинні тілесні ушкодження у вигляді спадин та гематом тіла, переломів ребер 3-12 з лівої сторони та 8-10 з правої сторони, що призвело до правобічного тотального пневматориксу та постарвматичного панкреонезу, які призвели до смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 о 00:15 годині.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується наведеними доказами, наявними в матеріалах справи, які на переконання апеляційного суду на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, а також виходить з наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Окрім того, апеляційний суд враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинений ним із застосуванням насильства, у зв`язку з чим підозрюваний може незаконно впливати на свідків.
Доводи захисника відносно того, що підозрюваний одружений, має на утриманні малолітню дитину, має місце постійного проживання та реєстрації, працює неофіційно, апеляційний суд приймає до уваги, разом з цим зауважує, що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п.34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0001386 від 05.10.2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4