Справа № 342/1259/20
Провадження № 1-кп/342/100/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000020 від 18.01.2020 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, який на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також вчинив злісне ухилення, як батько, від утримання неповнолітньої дитини, що перебуває на його утриманні.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
11.10.2006 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. На підставі вище вказаного виконавчого листа Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано дублікат виконавчого листа №2-2309/2006 від 30.11.2018 про стягнення із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

17 січня 2019 року за заявою ОСОБА_8 старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на підставі вказаного вище виконавчого листа відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 неодноразово викликався у Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для вирішення питання щодо сплати аліментів.
Проте ОСОБА_4 , достовірно знаючи про виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду від 11.10.2006, згідно якого він зобов`язаний сплачувати в користь ОСОБА_9 аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, не маючи наміру виконувати рішення суду та всупереч ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, згідно яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, усвідомлюючи, що він злісно ухиляється від сплати аліментів і бажаючи цього, у період з 17.01.2019 по 01.05.2020 внаслідок умисної бездіяльності, реально розуміючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності, будучи працездатною особою, без повідомлення державного виконавця та без офіційного працевлаштування виконував різні роботи на території м. Городенка Івано-Франківської області де отримував заробітну плату
У той же час ОСОБА_4 , внаслідок умисної бездіяльності, реально усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності, будучи працездатною особою, протягом 2019-2020 років офіційно ніде не працюючи та не працевлаштовуючись, не став на облік, як безробітний в Городенківському районному центрі зайнятості населення та не звернувся за допомогою з приводу свого працевлаштування, однак маючи стабільний дохід, умисно, систематично і наполегливо ухилявся від виконання свого обов`язку та не сплачував кошти на утримання своєї малолітньої дитини, приховуючи від державного виконавця наявність грошей для сплати аліментів.
Із нарахованих у період з 17.01.2019 по 01.10.2020 аліментів у сумі 38 472,00 гривень ОСОБА_4 будь-яких коштів не сплатив, у результаті чого заборгованість останнього по сплаті аліментів на утримання дитини станом на 01.10.2020 становить 38 472,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 злісно ухилився від утримання свого сина ОСОБА_7 не брав участь у його вихованні, не здійснював догляд за ним та не надавав жодних коштів і засобів, необхідних для його існування їжі, одягу, засобів гігієни.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.164 КК України, визнав повністю, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив суду вищенаведені обставини вчинення даного кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_9 є його колишньою дружиною. Від шлюбу, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_10 . Ствердив, що йому було відомо, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області було вирішено стягувати з нього на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі по 320 гривень щомісячно. Також йому було відомо, що відкрито виконавче провадження про стягнення з нього в користь ОСОБА_9 аліментів на утримання сина. Його викликали у Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та роз`яснювали порядок сплати алментів, призначених рішенням суду. Ствердив, що ще в 2006 році декілька раз сплачував аліменти. На даний час, не працевлаштований, підробляє не офіційно, однак аліменти не сплачує. Ствердив, що участі у вихованні сина не приймає, жодних коштів, на їжу та одяг йому не дає. Пояснив, що розуміє, що вчиняє неправильно. Запевнив суд, що має намір вчасно сплачувати аліменти на утримання сина. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевнив, що особою, яка має групу інвалідності чи пенсіонером, не являється.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій просила розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності. Вказала, що шкода їй не відшкодована, а тому просить суд суворо покарати обвинуваченого.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а також у вчиненні злісному ухиленні його, як батька, від утримання неповнолітньої дитини, що перебуває на його утриманні, знайшла своє підтвердження.

Його дії за ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є проступком.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора та думку захисника.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст.50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного та те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради не знаходиться, має місце реєстрації, а також місце проживання, за місцем проживання органом місцевого самоврядування характеризується посередньо, на даний час ніде не працює, розлучений, не являється пенсіонером та не являється інвалідом, шкоду потерпілій не відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого та обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб. Соціально-виховні заходи, що необхідні для впливу на поведінку особи, з метою виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можуть бути спрямовані на сприяння в офіційному працевлаштуванні.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а покарання, у межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у вигляді громадських робіт буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Речові докази відсутні.

Витрати на експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти ) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1