Справа №1-113/2008
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, в якому просила скасувати арешт, накладений на належне їй майно та скасувати заборону на його відчуження, виключивши відомості про обтяження з реєстрів обтяження. В обґрунтування клопотання зазначила, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.08.2008 року її визнано винної за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється її власністю. Крім того, 11.08.2006 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції були вилучені побітові предмети. Усі вилучені предмети були придбані ОСОБА_4 за особисті кошти. Після вилучення на майно було накладено арешт. Однак вилучені речі не були предметом конфіскації особистого майна та не входили до переліку конфіскованого майна. Вказане покарання ОСОБА_4 відбула у повному обсязі, після звільнення нею було придбано низку нерухомого та рухомого майна. На даний час з`ясувалося, що на майно, яке вона придбала після відбуття покарання накладено арешт. З урахуванням викладеного, просила клопотання задовольнити.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що дане питання не підлягає розгляду в порядку КПК України 2012 року, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 174 КПК України, на яку посилається в своєму клопотанні ОСОБА_4 , підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Постановою слідчого СВ Дзержинського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 15.08.2006 року було накладено арешт на вклади, цінності, та інше майно ОСОБА_4 (т.7 а.с.55 кримінальної справи).

В своєму клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що арешт на її майно було накладено в 2006 році.

Правомірність накладення зазначеного арешту в ході досудового розслідування кримінальної справи, за якою ОСОБА_4 була засуджена, не оспорювалась.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.08.2008 року ОСОБА_4 була засуджена до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього її майна. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.06.2010 року даний вирок змінено та призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна. Під час ухвалення зазначеного вироку питання щодо скасування арешту майна судом не розглядалося.

Таким чином, в ході досудового розслідування та під час ухвалення вироку питання щодо правомірності накладеного арешту не розглядалося.

Вирок суду стосовно ОСОБА_4 виконано, остання відбула призначене їй покарання.

ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку ст. 174 КПК України (в редакції 2012 року) неправомірно, так як в даному порядку на даний час не може вирішуватися питання про скасування арешту, оскільки арешт на майно було накладено до набрання чинності КПК України 2012 року, про що також зазначено в п. 9 Перехідних положень КПК України.

Скасування зазначеного арешту також не може бути здійснено в порядку КПК України (в редакції 1960 року) з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) було передбачено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосування цього заходу відпаде потреба.

В порядку КПК України розглядаються скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

В поданому до суду клопотанні ОСОБА_4 не посилається на необхідність перевірки підстав накладення арешту. Її звернення до суду пов`язане з обмеженням її прав накладеним арештом вже після відбуття покарання і виконання вироку суду.

Таким чином, скасування зазначеного арешту не може відбуватися не за КПК України (в редакції 1960 року), ні за КПК України (в редакції 2012 року).

Питання щодо скасування зазначеного арешту не пов`язане з оцінкою правомірності застосування арешту, а тому повинно розглядатися в порядку цивільного судочинства. При цьому суд бере до уваги пояснення ОСОБА_4 про те, що вона придбала майно і має намір придбати майно вже після виконання вироку суду і відбуття покарання, що в разі придбання квартира буде обтяжена зазначеним арештом, так як в нотаріальній конторі в реєстрі обтяжень маються відповідні обтяження. Тобто, ОСОБА_4 просить суд скасувати арешт з тих підстав, що обмежуються її права зазначеним арештом після виконання вироку і відбуття нею покарання.

Аналогічна позиція щодо вказаних правовідносин міститься в постанові Верховного суду від 12.06.2019 року по справі №766/21865/17.

З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про скасування арешту і роз`яснює ОСОБА_4 її право на звернення до суду з вказаних питань в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, п. 9 Перехідних положень КПК України, ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року),- суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: