ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/308/15-к Номер провадження 11-кп/814/427/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2022 року про продовження обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю: прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції )

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції )

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції ),-

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 17 березня 2022 року;

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Приймаючи таке рішення , суд послався та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний момент не зменшились.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
Не погодившись з вказаним рішенням суду , захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу , в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та про задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу; змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат вказує на те , що питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою розглянуто без участі його захисника в судовому засіданні , участь якого відповідно до ст. 52 КПК України є обов`язковою , а відтак судом допущено суттєве процесуальне порушення.

При цьому, жодного обговорення з присяжними з приводу цього питання , судді не проводили , а відтак ними продемонстровано декоративний характер складу цього суду.

Також адвокат вказує , що ухвала є незаконно та прийнятою із процесуальними порушеннями через те , що відповідно до положень КПК під час провадження , яке розглядається судом присяжних , питання щодо продовження запобіжного заходу вирішується головуючим. Постановляючи оскаржувану ухвалу за участю присяжних і при цьому висловлюючи окрему думку , судді діяли упереджено і в супереч процесуальним нормам. Крім того , під час постановлення попередніх ухвал про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні , ними висловлювалися зовсім інші позиції , що вказує на упередженість .

Крім того , адвокат вказує на безпідставне з лютого 2015 року продовження запобіжного заходу та досить тривалий розгляд провадження , і перегляд апеляційними судом ухвал про запобіжний захід. Посилається на відсутність підтвердження ризиків та належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та в його інтересах адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту за безпідставністю.

Мотиви суду
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , в провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч.3 ст.27 ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 115, п.п.6,11,12, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

При цьому , судом детально оцінено усі заявлені у клопотанні прокурора ризики , які на даний час продовжують існувати і ступінь яких не зменшився та встановлено високу їх ймовірність.

З такою оцінкою у повній мірі погоджується і колегія суддів апеляційного суду. Доводи , наведені в апеляції захисника ідентичні запереченням , висловленим стороною захисту в суді першої інстанції , і будь-яких нових обставин , які б могли вплинути на прийняте рішення , апеляційному суду не наведено.

Не впливає на висновки суду і численні посилання автора апеляції на практику Європейського суду щодо питання доведення ризиків , безпідставного тривалого тримання під вартою та ін.

Окрім вказаних висновків , Суд у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Так , ОСОБА_7 обвинувачується у причетності до вбивства судді одного з місцевих судів м. Кременчука та мера міста Кременчука. Вказані особи користувалися великою повагою як серед жителів міста Кременчука , м. Полтави і області в цілому. Мер Бабаев також опікувався питаннями спорту в регіоні та його втрата є непоправною для спільноти спортсменів. Вбивство судді , що , згідно з обвинуваченням пов`язано з його професійною діяльністю , негативно вплинуло на гарантії незалежності суддів як в Полтавській області так і в Україні в цілому.

Смерть цих осіб , не дивлячись на давність подій , має досить високий суспільний резонанс. А тому вказані обставини у повній мірі превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

Не встановлено колегією суддів також і тих процесуальних порушень які , на переконання адвоката , були допущені під час постановлення оскарженої ухвали.

Так , кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_7 розглядається судом присяжних.

Згідно з ч. 1 ст. 383 КПК України кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил цього Кодексу з особливостями, встановленими цим параграфом.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті , усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.

Згідно з ч. 3 стаття 331 цього кодексу , незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Виходячи з вказаних норм , у випадку здійснення кримінального провадження судом присяжних , питання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, вирішується головуючим одноособово , тобто без участі присяжних , виключно у випадку відсутності відповідного клопотання , тобто коли це питання вирішується з ініціативи суду в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , 06 січня 2022 року до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того , 12 січня 2022 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який , не пов`язаний з триманням під вартою.

З огляду на викладене , колегія суддів приходить до сталого переконання , що питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно прийнято за участю присяжних.

Постановлення в подальшому окремої думки професійними суддями також відбулося відповідно до норм процесуального законодавства. Жодних процесуальних порушень в цьому не вбачається.

Не встановлено під час апеляційного перегляду ухвали порушень права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .

У даному кримінальному провадженні участь захисника є обов`язковою.

Питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі поданого прокурором клопотання вирішувалося 12 та 13 січня 2022 року. Саме під час цих судових засідань заслухано клопотання прокурора , а також клопотання адвоката про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на інший , не пов`язаний з триманням під вартою , вислухано думку учасників судового провадження з приводу вказаних клопотань , зокрема думку обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Крім того , слід наголосити , що дане кримінальне провадження здійснюється , окрім ОСОБА_7 , ще відносно двох обвинувачених.

В судовому засіданні , 17 січня 2022 року , що відбулося без участі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , жодних процесуальних питань щодо ОСОБА_7 не вирішувалося. Вихід суду до нарадчої кімнати 17 січня 2022 року і оголошення рішення за результатами клопотань , розглянутих в попередніх судових засіданнях 12 , 13 січня 2022 року , які були проведенні за участю адвоката , колегія суддів не вважає процесуальним порушенням. За таких обставин права ОСОБА_7 на захист порушенні не були.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляцій обвинуваченого та адвоката жодним чином не спростовують вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст.376,422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 січня 2022 року про продовження обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4