УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність повноважної особи ДБР, яка полягає у не внесенні в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення викладених у заяві про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_4 , на бездіяльність повноважної особи ДБР, яка полягає у не внесенні в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення викладених у заяві про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 посилається на те, що 06.05.2021 року, він, відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся із заявою до ДБР в порядку ст. 214 КПК України про внесення до ЄРДР відомостей щодо обставин, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого 163, 182,343 КК України. Крім того, у визначений законом строк вказану заяву розглянуто не було, відомості до ЄРДР не внесено.
У поданій до суду скарзі, ОСОБА_5 просив суд зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві06.05.2021 року, та розпочати досудове розслідування.
У судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_5 не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд скарги за його відсутності, доводи вказані у скарзі підтримав та просив задовільнити дані вимоги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився та свого представника не направив, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у його відсутність.
Повноважна особа ДБР, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги була повідомлена належним чином, відсутність якої, у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Крім того в матеріалах скарги наявна заява про розгляд скарги за його відсутності. Разом з тим відповідно до заяви, яка була подана слідчим ГСУ ДБР, 17.5.2021 року листом за вих. №1869/зап/10-5-02-82-8335/21 ОСОБА_5 повідомлено про те, що відомості зазначені у заяві ОСОБА_5 не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення..
Дослідивши скаргу та долучені на її обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до долученої до скарги заяви, 06.05.2021 року ОСОБА_5 відповідно до вимог чинного законодавства, звернувся із заявою до ДБР в порядку ст. 214 КПК України про внесення до ЄРДР відомостей щодо обставин, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого 163, 182,343 КК України.
У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Тобто в вищезазначених статтях КПК України йдеться мова про внесення до ЄРДР саме таких відомостей, які містять дані про кримінальне правопорушення.
Частина п`ята ст.214 КПК України конкретизує зміст таких відомостей, вказуючи, що вони обов`язково повинні містити, зокрема: короткий зміст обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, тощо.
Не зважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, викладені обставини таких відомостей мають бути піддані оцінці.
Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії прокурора/слідчого, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку прокурора в результаті такої оцінки.
Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п.18 ст.3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Заявник, в якості обставин, які, на його думку, свідчать про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема, вказує на організацію незаконного стеження та прослуховування розмов з метою отримання інформації, щодо сина ОСОБА_7 .
Наведені в заяві дані про вчинення злочину, передбаченого ст. 163, 182, 343 КК України, не місять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.
Крім того, ОСОБА_3 у скарзі не послався на жодний доказ, який би вказував на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя звертає увагу, що за вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Пунктом 1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4.5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до постанови Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20 п ідставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, відповідно до висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи заявника необґрунтованими, а в матеріалах скарги відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 214-216, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність повноважної особи ДБР, яка полягає у не внесенні в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення викладених у заяві про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1