Ухвала
Іменем України
17 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 698/639/17
провадження № 51-5344ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року,
встановив:
Вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року) та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України (в редакції Закону від 14 жовтня 2014 року) ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного йому за ст. 128 КК України.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року вказаний вирок щодо ОСОБА_4 змінено в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України. Постановлено виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівки суду про призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі та про звільнення останнього від призначеного покарання.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному засуджений в поданій скарзі не наводить конкретних порушень закону, допущених судом першої інстанції при постановленні оскарженого вироку, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування чи зміни.
Натомість засуджений, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається

на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України

не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Окрім зазначеного, засуджений у вступній частині касаційної скарги вказує на оскарження ним, у тому числі, вироку суду першої інстанції, тоді як у прохальній частині скарги формулює вимоги про скасування лише ухвали апеляційного суду, чим допустив суперечності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається

без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 лютого 2021 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3