Справа № 495/1172/22
№ провадження 1-кс/495/453/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 29.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000401,-
ВСТАНОВИВ:
21.02.2022 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій просив:
- скасувати постанову начальника СД Білгород - Дністровського РВП ГУНП Одеської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000401 від 29.09.2021 та доручити Білгород-Днстровському РВП ГУНП в Одеській області продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Короткий виклад змісту поданої скарги.
В провадженні СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000401, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.03.2020 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.384 КК України.
14.02.2022 ОСОБА_4 отримав повідомлення від дізнавача ОСОБА_6 за вих.№63//К-49 від 11.02.2022 в якому містилась постанова начальника СД Білгород - Дністровського РВП ГУНП Одеської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000401 від 29.09.2021.
З зазначеної постанови вбачається, що 29.09.2021 досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000401 від 04.03. 2020 року було закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).
Скаржником зазначається, що рішення дізнавача є не необґрунтованим, прийнято передчасно, без виконання всіх можливих слідчих дій для повного та всебічного з`ясування всіх обставин провадження, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті, а тому просить його скасувати.
В судове засідання скаржник не з`явився.
Дізнавач СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився.
Мотиви з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000401 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Рішенням дізнавача кримінальне провадження №0000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України було закрито 29.09.2021 року. В обґрунтування постанови дізнавачем зазначено, що 04.03.2020 вiдповiднi вiдомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.384 КК України.
Так в постанові вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 21.08.2012 року було винесено рішення апеляційного суду Одеської області, згідно якого частково задоволено апеляційну скаргу ВАТ «Білгород-Дністровський міжрайпостач», рiшення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2011 скасовано, та винесено нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 ВАТ «Білгород-Дністровський міжрайпостач» про стягнення заробітної плати та відшкодування заробітної плати було відмовлено. У своїй заяві ОСОБА_4 зазначає, що ніби-то до винесення такого рішення призвело те, що ОСОБА_7 надав недостовірну пояснювальну записку. Однак при винесеннi рiшення суд посилається на сукупність доказів.Під час досудового розслідування факт надання неправдивих відомостей ОСОБА_8 не підтвердив свого відображення.
Дізнавачем зазначається, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арештом до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України є кримінальним проступком. Оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення. тобто з 2012 року минув встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України строк та з урахуванням відсутності складу злочину дізнавач 29.09.2021 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000401. Зазначена постанова була отримана скаржником 14.02.2022 року.
В обґрунтування положень, викладених у скарзі, адвокат зазначає, наступне:
- досудове розслідування здійснено поверхово, не повно та не об`єктивно;
- дізнавачем не надано відповідь за результатами надходжень клопотань скаржника щодо залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000401 від 04.03.2020 року у якості потерпілогою, щодо надання ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; здійснення допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого; звернення до слідчого суддi Бiлгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів та ін.
Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 110 КПК передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови.
Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 по справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч.2ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зокрема, положеннями ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Частиною 2 ст.93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Водночас, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених п.2 ч. 5ст. 110 КПК України, а саме: з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу. Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Однак, зміст оскаржуваної постанови свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
Дізнавачем в ході досудового розслідування не були прийняті всі необхідні заходи, що свідчить про передчасне винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справі «Аднаралов проти України» від 27.11.2014 року (заява №10493/12). (п. 43, 48 -49).
Разом з тим, у скарзі скаржник просив зобов`язати дізнавача розглянути питання про можливість перекваліфікації кримінального провадження. Слідчий суддя в цій частині зазначає, що відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Згідно зі ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Однак, враховуючи, що на час розгляду скарги кримінальне провадження постановою дізнавача закрито, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вирішення вказаного питання відбувається шляхом звернення до дізнавача з відповідним клопотанням після відновлення провадження, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
У скарзі адвокат зазначив, що десятиденний строк для звернення до суду із скаргою у разі якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою починається з дня отримання особою її копії. З постановою про закриття кримінального провадження від 29.09.2022 скаржник та адвокат ознайомились лише 14.02.2022.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавачем не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова дізнавача від 29.09.2021 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з невідповідністю нормам КПК України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 284, 303, 306, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 29.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000401 задовольнити.
Постанову дізнавача СД Білгород - Дністровського РВП ГУНП Одеської області про закриття кримінального провадження №0000401 від 04.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, винесену 29.09.2021 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1