Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2103/20

Номер провадження: 1-кс/511/642/21

02.09.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000004 від 01 лютого 2019 року на майно, а саме: транспортні засоби: KOGEL S 24, н/з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 14.02.2019; DAF 95 XF 430 12580, н/з НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 15.09.2018; SDC TRAILERS SDC, н/з НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12.09.2018; RENAULT MAGNUM 440 11929, н/з НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 27.01.2018; нерухоме майно: - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування вказаного клопотання адвокат ОСОБА_4 зауважила, що 03 грудня 2020 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області було накладено арешт на вищевказане майно.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 24 грудня 2020 року здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було доручено Головному управлінню Національної поліції у місті Києві.
Постановою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 від 09 серпня 2021 року кримінальне провадження №0000004 від 01 лютого 2019 року за підозрою ОСОБА_5 було закрито на підставі п.2, ч.1, ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_4 вважає, що наразі відсутні правові підстави для подальшого обтяження майна.
Позиція учасників розгляду клопотання.
Адвокат ОСОБА_4 надіслава заяву про розгляд клопотання без участі власника та його представника.
Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наразі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрито.
Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000004 від 01 лютого 2019 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 лютого 2021 року (справа № 127/21463/19) зазначив, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.

При дослідженні матеріалів клопотання, встановлено, що постановою прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 від 09 серпня 2021 року кримінальне провадження №0000004 від 01 лютого 2019 року за підозрою ОСОБА_5 було закрито на підставі п.2, ч.1, ст. 284 КПК України.
Положення частини першої статті 174 КПК України визначають, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт сьомий частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Диспозиція частини третьої статті 132 КПК україни регламентує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На підставі викладеного, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі відпала потребу в подальшому застосуванні арешту майна, який був накладений ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000004 від 01 лютого 2019 року на майно, а саме: транспортні засоби: KOGEL S 24, н/з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 14.02.2019; DAF 95 XF 430 12580, н/з НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 15.09.2018; SDC TRAILERS SDC, н/з НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 12.09.2018; RENAULT MAGNUM 440 11929, н/з НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 27.01.2018; нерухоме майно: - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1