СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1439/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001858 від 18.07.2021 року стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.07.2012 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді позбавлення полі на строк 10 років, звільнений 04.12.2020, у зв`язку з відбуттям строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001858 від 18.07.2021 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при направленні обвинувального акту до Святошинського районного суду м. Києва.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду.
Учасники судового провадження висловили свою думку про проведення судового розгляду у відкритій формі судового засідання.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду м. Києва.
Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 219 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.
Разом з тим, захисником було подано клопотання про призначення судово психологічної експертизи, клопотання про призначення судово медичної експертизи, клопотання про виклик свідків для допиту, клопотання про усунення порушення прав людини, які було вирішено ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, занесеними секретарем судового засідання в журнал судового засідання.
Також захисником була подана скарга на рішення слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої ( розшукової) дії про проведення судово психологічної експертизи. Дана скарга не пыдлягаэ задоволенню, оскільки відповідно до ст. 314 - 316 КПК України викладені у ній факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання, досудове розслідування закінчено і проведення будь-яких слідчих дій діючим КПК України після його завершення не передбачено. В той же час зазначене клопотання захисника може бути ним заявлено під час розгляду даного кримінального провадження по суті.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора у зв`язку з недоведеністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. Також захисник зауважив на тому,що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, перебуває в «цивільному шлюбі» та бере участь у вихованні дітей цивільної дружини, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт, зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом,який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжкого та передбачає покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, обвинувачений офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, є особою раніше судимою за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, здійснювати вплив на свідків та потерпілого, які на даний час не допитані судом, ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стан здоров`я обвинуваченого задовільний, що не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Водночас, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено із застосуванням насильства.
Враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України,суд не вбачає правових підстав для зміни запобіжного заходу, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.27, ст.177,ст.178, ст. 183, ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на 16 год. 00 хв. 22 вересня 2021 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.
Справу розглядати суддею одноособово.
Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з 14 вересня 2021 року по 12 листопада 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семі днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду, а в іншій частині - оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 17.09.2021р.
Суддя ОСОБА_1