1Справа № 335/1534/22 1-кс/335/727/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 14.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулася до суду з клопотанням, про арешт майна (відповідно до переліку, зазначеного в клопотанні), вилучене майно під час проведення огляду місця події від 14.02.2022, в приміщенні 5-ої міськлікарні, за адресою: м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 80, у кримінальному провадженні № 0000118 від 14.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 14.02.2022 о 00:46 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.02.2022 о 00:45 за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Миру 5, екіпаж ПП 201 зупинив громадянина, у якого за поясом виявили зіп-пакети з речовиною схожою на наркотичну.
Вказане повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділом поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області 14.02.2022 за номером 4037.
На місто події виїхала слідчо-оперативна група, де під час спілкування з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній почав скаржитися на стан здоров`я, на місце події було викликано ШМД, які спільно із СОГ доставили останнього до 5 міської лікарні, де після огляду лікарем хірургом, повідомили, що ОСОБА_6 госпіталізації не потребує. З метою встановлення істини по справі, встановлення всіх обставин події, що трапились та збереження всіх необхідних речових доказів, які перебували відразу після скоєння вище вказаного правопорушення в приміщенні 5-ої міськлікарні, за адресою: м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 80, слідчим CB ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 під час ОМП було виявлено та в подальшому вилучено у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності двох понятих, наступне:
- прозору пластикову коробку, в якій знаходиться два зіп-пакети з кристалічною речовиною, що упаковано до паперового конверту, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.
- електроні ваги, мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , power-банк, картка А-банк757170, грошові кошти в сумі 620 гривень, портмоне, в якому знаходяться документи, в тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон «ОРРО» в корпусі сірого кольору, що упаковано до сейф-пакету 4342095, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.
Вилучені речі було оглянуто та постановою дізнавача визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження для проведення судових експертиз.
Дізнавач, посилаючись на те, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження та подальшого використання як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій, просить клопотання задовольнити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на прозору пластикову коробку, в якій знаходиться два зіп-пакети з кристалічною речовиною, що упаковано до паперового конверту, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії, А-банк, картка А-банк НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 620 гривень, портмоне, в якому знаходяться документи, в тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що упаковано до сейф-пакету 4342095, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії, підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
В частині накладення арешту на мобільний телефон «Redmi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , power-банк, мобільний телефон «ОРРО» в корпусі сірого кольору, слід відмовити з наступних підстав.
При цьому, відповідно до вимог ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися зокрема під час затримання.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Однак, всупереч, вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України, така спеціальна процедуращодо вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку органом досудового розслідування не дотримана.
Всупереч наведеному, слідчим не надано докази на підтвердження тієї обставини, що вказане майно використовувалось під час вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР, відповідно до фабули кримінального правопорушення, докази такого матеріали клопотання не містять.
Крім того, для досягнення необхідної мети у кримінальному провадженні слідчий чи прокурор здійснюють копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Під час розгляду клопотання встановлено, що доступ до цих об`єктів власником під час огляду не обмежувався.
Водночас, станом на день розгляду такого клопотання, відсутні відомості про факт призначення комп`ютерно-технічної експертизи вилученого мобільного телефону.
Вбачається, що в обґрунтування клопотання слідчому слід було зазначити, які відомості вилучені речі містять саме щодо вказаних вище відносин між згадуваними суб`єктами відповідно до фабули кримінального правопорушення. Інакше, такі дії органу досудового розслідування виходять за межі кримінального провадження, у якому здійснено відповідні слідчі дії.
Таким чином, наявність одного лише посилання слідчого про відповідність вилученого майна критеріям речового доказу не може свідчити про його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Такі міри не є формальними та повинні бути належним чином обґрунтовані, а необхідність їх застосування - доведена суб`єктом звернення перед судом.
При вирішенні питання про арешт, слідчий суддя зобов`язаний виходити із засад розумності, співмірності та доведенні обставин поза розумним сумнівом.
Однак, слідчому судді не надано доказів на підтвердження необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна і справжню необхідність здійснення таких заходів, які обмежують право власності, досягнення завдань кримінального провадження.
З інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно.
Приймаючи до уваги вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в цій частині не ґрунтується на вимогах закону та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт прозору пластикову коробку, в якій знаходиться два зіп-пакети з кристалічною речовиною, що упаковано до паперового конверту, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії, електроні ваги, картка А-банк НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 620 гривень, портмоне, в якому знаходяться документи, в тому числі паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що упаковано до сейф-пакету 4342095, опечатано, та нанесено пояснювальний запис за підписами учасників слідчої дії.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1