ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4875/21 Провадження 1-кс/636/977/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 місто Чугуїв

слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві погоджене з прокурором Чугуївської окружної прокуратури клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000718 від 26.10.2021 за ч. 3 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Легниця, Польща, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, відносно якого до Чугуївського міського суду Харківської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000229 за ст. 126-1 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000718, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.10.2021 приблизно о 17 годині 05 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище. Перебуваючи поряд з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , біля гаражних боксів, ОСОБА_6 заліз через отвір, який знаходиться з тильної сторони стіни гаражу, тим самим проник до даного приміщення за вищевказаною адресою. Після чого, з метою реалізації виниклого умислу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_6 помітив слюсарні лещата, вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 300 грн. 00 коп. та алюмінієвий бідон 1962 року випуску, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи року становить 350 грн. 00 коп., що належали потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за допомогою фізичної сили заволодів ними, вийшовши з ними з приміщення гаражного боксу та заховав їх неподалік. Після чого повернувся до гаражного боксу, щоб продовжити свої злочинні дії. Надалі при виході з приміщення гаражного боксу був помічений сторонньою особою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Продовжуючи діяти відкрито, на законні вимоги ОСОБА_9 припинити протиправні дії ОСОБА_6 жодним чином не відреагував та почав втікати з місця вчинення злочину, при цьому взявши до рук раніше сховані слюсарні лещата. ОСОБА_9 почав переслідувати його та викликав працівників поліції. Після чого поблизу будинку АДРЕСА_3 протиправні дії ОСОБА_6 були припинені працівниками поліції.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 650 грн. 00 коп.

Слідчий в клопотанні також вказував, що метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

По-друге, враховуючи обставини вказаного злочину, відомості про особу ОСОБА_6 , є достатні підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області вже перебуває кримінальне провадження стосовно нього за ст. 126-1 КК України, отже у органу досудового розслідування є наявні підстави стверджувати про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

По-третє, слідчий вказував на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які мешкають в тому ж населеному пункті, що і ОСОБА_6 , який може мати інформацію про місце мешкання свідків та потерпілого у провадженні.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та відомостей про особу підозрюваного, слідчий наполягав на тому, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та повідомив, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в клопотанні та наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Слідчий під час судового засідання клопотання підтримала та посилаючись на вищевикладене, просила його задовольнити.

Підозрюваний із повідомленою йому підозрою не погодився, проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та вказувала, що її підзахисний не погоджується із повідомленою йому підозрою, вважає її необґрунтованою. Крім того, при розгляді клопотання слідчого просила врахувати наявність у її підзахисного стійких соціальних зав`язків у місці постійного мешкання, наявність у нього неповнолітньої дочки, 2013 року народження, яка до нього періодично приїздить та якій ОСОБА_6 допомагає. Також захисник повідомила про наявність у її підзахисного онкологічного захворювання легень, вказувала на відсутність у сторони захисту на теперішній час медичної документації на підтвердження вказаних обставин.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, встановив, що 27.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Як вбачається з копії протоколу затримання особи від 26.10.2021, ОСОБА_6 фактично затримано о 18:15 годині 26.10.2021.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, потерпілого у провадженні.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштований, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, кримінальне провадження стосовно нього, порушене за ст. 126-1 КК України наразі перебуває на розгляді суду, не одружений, зі слів має дочку, яка мешкає окремо, непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, зі слів страждає на онкологічне захворювання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід однозначно не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наведеним у клопотанні слідчого ризикам.

Слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з вчиненням тяжкого кримінального правопорушення та у зв`язку з суворістю покарання за вчинений злочин у разі визнання його винуватості, крім того, у суду відсутні відомості про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків у місці постійного мешкання; ризику того, що він може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші злочини, - оскільки ОСОБА_6 законного джерела доходу не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого, стороною захисту не надано.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 68100,00 грн. (2270 х 30 = 68100,00 грн).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 18:15 години 26.10.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 18:15 години 24.12.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 68100,00 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок - UA0006674, отримувач - ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача -26281249, банк - ДКСУ м. Київ, призначення платежу: застава згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 28.10.2021 у справі № 636/4875/21 (провадження № 1-кс/636/977/21) відносно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1