Справа № 507/1090/21
Провадження № 1-кп/507/54/2021
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
07.09.2021 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенове Друге Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12 лютого 2015 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі статті 71 КК України шляхом приєднання покарання призначеного за попереднім вироком Любашівського районного суду від 10 серпня 2011 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України призначено остаточне покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.08.2016 по відбуттю строку покарання,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
18 червня 2021 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, ОСОБА_3 проник на огороджену територію вказаного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 .
Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_3 достовірно знаючи, де остання зберігає ключі від підсобних приміщень, розташованих на території зазначеного домоволодіння, оскільки раніше неодноразово перебував на території домоволодіння ОСОБА_5 , шляхом підбору ключа до навісного замка, розміщеного на дверях, які ведуть до господарчого приміщення, відчинив його та проник до вказаного господарського приміщення, звідки умисно, таємно викрав поліпропіленовій мішок ємкістю 50 кг., вартістю 6 гривень, із вміщеним у ньому насінням соняшнику сорту «НК Конді Едісон» врожаю 2020 року вагою 24 кілограми, вартістю одного кілограма 16 гривень та загальною вартістю 384 гривні, спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 390 гривень. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд .
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст..185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що знав, де ОСОБА_5 зберігає ключі від підсобних приміщень, оскільки раніше неодноразово був у неї вдома, допомагав по домогосподарству та 18 червня 2021 року зайшов на територію домоволодіння та із сараю умисно, таємно викрав мішок із насінням соняшнику.
Потерпіла: ОСОБА_5 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у її відсутність, претензій щодо відшкодування матеріального та морального збитку не має.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні злочину, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України, за ознакою таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, позитивно характеризується, проживає із матір`ю, працює по найму, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатнім буде покарання призначене у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням від відбування призначеного судом покарання із випробуванням.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 343 грн. 24 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 343 грн. 24 коп. на користь держави.
Речовий доказ: поліпропіленовий мішок білого кольору з наявним в ньому насінням соняшнику, вагою 24 кілограми, який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити її за належністю.
Накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду від 07 липня 2021 року арешт на майно, яке визнано речовим доказом - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1