справа № 208/1089/21
№ провадження 1-кп/208/498/21
УХВАЛА

17 серпня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представників потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000362 від 22.12.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
На стадії підготовчого провадження захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, вмотивоване тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники не отримали копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, тоді як стороною обвинувачення безпідставно залучено для вчинення вказаної процесуальної дії адвоката за призначенням. Складений прокурором акт про неотримання стороною захисту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не передбачений КПК України, наявний у судовій справі реєстр не містить даних про протокол неотримання копій матеріалів дізнання, що, на думку захисту, свідчить про зловживання процесуальними правами стороною обвинувачення та порушення права на захист.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримали заявлене письмове клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що сторона захисту була викликана для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування на 09.02.2021 року, однак їм в усній формі повідомили, що обвинувальний акт наразі не готовий, на 12.02.2021 року захист не був належним чином повідомлений про вчинення цієї процесуальної дії, факт залучення захисника за призначенням 11.02.2021 року, тобто до затвердження прокурором обвинувального акта, свідчить про умисне невручення захисту вказаних документів.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотання сторони захисту, вказала, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають ст. 291 КПК України, сторона захисту викликалась для вручення вказаних документів передбаченими КПК засобами викликами, засобами телефонного зв`язку, крім того їм було повідомлено, що у будь-який час вони можуть отримати вказані документи в органі прокуратури. Захисник за дорученням був залучений завчасно, з метою унеможливлення спливу строку досудового розслідування. Матеріали дізнання були надіслані обвинуваченому та захисникам засобами поштового зв`язку та електронною поштою, крім того, під час підготовчого провадження судом була постановлена ухвала про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання. Обвинувальний акт був направлений до суду в межах строку досудового розслідування, про що внесені відповідні відомості в ЄРДР.
Потерпіла ОСОБА_7 , представники потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у підготовчому судовому засіданні заперечували проти клопотання сторони захисту, зазначили, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, сторона захисту умисно зволікала з отриманням документів та мала реальну та достатню можливість ознайомитись з матеріалами дізнання.
Суд, розглянувши клопотання сторони захисту, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, у тому числі, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За змістом ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Клопотання сторони захисту містить декілька самостійних правових підстав як посилання на необхідність повернення обвинувального акта.
Щодо посилань захисту на сплив строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру слід зазначити, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Таким чином, стороною захисту фактично ставиться питання про закриття кримінального провадження.
У цьому провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 26.01.2021 року, тому в силу п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК України, останнім днем строку досудового розслідування було 15.02.2021 року.
Обвинувальний акт був отриманий Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 16.02.2021 року.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
П. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 301 КПК України, яка регулює особливості закінчення дізнання, оперує термінами «звернутися до суду з обвинувальним актом», «прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом».
Чинний кримінальний процесуальний закон не надає визначення терміну «процесуальні дії» тому його слід тлумачити, виходячи з доктринальних положень кримінального процесуального права, як дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Таким чином, вирішальним в даному випадку є тлумачення термінів «направлення до суду обвинувального акта», «звернення до суду з обвинувальним актом». Легітимного (закріпленого у КПК України) тлумачення такої процесуальної дії КПК України не містить.
Виходячи з системного аналізу ст. 3, 301 КПК та глави 7 КПК, суд тлумачить процесуальну дію - звернення до суду з обвинувальним актом - як комплекс дій у виді оформлення обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, інших передбачених законом документів для направлення їх до суду. При цьому намір такого направлення має чітко документально фіксуватись, зокрема шляхом складення відповідного супровідного листа та обліку кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
Вчинення такої процесуальної дії у межах строку досудового розслідування, на думку суду, і є закінченням кримінального провадження у формі направлення до суду обвинувального акта.
Герменевтичне тлумачення «звернення до суду з обвинувальним актом» вказує, що така процесуальна дія може бути легально вчинена в останню годину останнього дня строку досудового розслідування та ця комплексна дія не включає в себе фактичну подачу обвинувального акта до суду або здачу його на пошту до закінчення досудового розслідування.
У цьому кримінальному провадженні прокурор звернулась до суду з обвинувальним актом в останній день строку досудового розслідування 15.02.2021 року, про що свідчить вихідний номер супровідного листа органу прокуратури № 04/31-861ВИХ-21, внесши при цьому відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що свідчить наданий прокурором скріншот обліку кримінальних проваджень.
Варто зауважити, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає саме факту отримання обвинувального акта судом або установою поштового зв`язку в межах строку досудового розслідування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом в межах строку досудового розслідування та підстави для закриття кримінального провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України відсутні.
Щодо іншої частини аргументів захисту, слід зазначити таке.
Згідно ч. 5 ст. 301 КПК, у разі прийняття прокурором рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор зобов`язаний у межах строків, визначених частиною другою цієї статті, забезпечити надання особі, яка вчинила кримінальний проступок, або її захиснику, потерпілому чи його представнику копій матеріалів дізнання шляхом їх вручення, а у разі неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, зокрема шляхом надсилання копій матеріалів дізнання за останнім відомим місцем проживання чи перебування таких осіб. У разі відмови вказаних осіб їх отримати чи зволікання з отриманням вказані особи вважаються такими, що отримали доступ до матеріалів дізнання.
Про відмову від отримання копій матеріалів дізнання чи неотримання таких копій складається відповідний протокол, який підписується прокурором та особою, яка відмовилася отримувати, або прокурором, якщо особа не з`явилася для отримання копій матеріалів дізнання.
Згідно ч. 1 ст. 293 КПК, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
В п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення», зазначено, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.
Матеріали справи містять документальне підтвердження надсилання копій матеріалів дізнання стороні захисту засобами поштового зв`язку та електронною поштою та протокол неотримання копій матеріалів дізнання.
Щодо надання копії обвинувального акта стороні захисту, закон зобов`язує прокурора вручити її під розписку, однак не регулює дії прокурора у випадку відмови від отримання обвинувального акта або ухилення від його отримання.
З матеріалів справи, змісту клопотання та пояснень захисту, обвинувачений та його захисники знали про затвердження обвинувального акта у кримінальному провадженні, повідомлялись про це засобами зв`язку, передбаченими КПК України, зокрема телефоном та електронною поштою, однак для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у строк досудового розслідування не прибули.
Такі дії сторони захисту були зафіксовані актом неотримання обвинувального акта від 12.02.2021 року та залучений захисник для вчинення окремої процесуальної дії - надання копії обвинувального акта, оскільки така ситуація була невідкладною в розумінні ст. 53 КПК України з огляду на закінчення перебігу строку досудового розслідування.
Таким чином, під час досудового розслідування прокурор діяв в межах та у спосіб, передбачений КПК України з урахуванням загальних засад кримінального провадження.
Обвинувачений та його захисники мали реальну та достатню можливість отримати нарочно як матеріали дізнання, так і копії обвинувального акта з додатками. Неотримання захистом копії обвинувального акта під час направлення його до суду, враховуючи процесуальну поведінку захисту у даному провадженні, на переконання суду, не може вважатись порушенням права на захист та недоліком матеріалів обвинувального акта як підстави його повернення.
В контексті підготовки сторони захисту до судового провадження слід врахувати, що ухвалою суду від 10.03.2021 року сторонам кримінального провадження були відкриті матеріали дізнання, з моменту направлення обвинувального акта до суду минуло 6 місяців, за цей час сторона захисту неодноразово була ознайомлена з матеріалами справи та змістом обвинувального акта та реєстру досудового розслідування.
За таких обставин, повернення обвинувального акта з підстави формального неотримання його копій захистом є надмірним формалізмом, який суперечитиме завданням кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Посилання сторони захисту на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних щодо протоколу неотримання копій матеріалів дізнання не є його недоліком, оскільки означений протокол згідно ч. 5 ст. 301 КПК України складається прокурором вже після затвердження прокурором обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необгрунтованість клопотання захисту про повернення обвинувального акта прокурору та відповідність обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування приписам ст. 291 КПК України. Керуючись ст. 314 - 317 КПК України, суд -
постановив:
У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1