ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3647/21 Справа № 216/4933/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000966 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 18.11.2015 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 28.02.2020 по відбуттю покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 лютого 2022 року включно.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції врахував, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме: переховуватися від суду, вчинити новий злочин, не зменшились та суд дійшов висновку, що вищеперераховані обставини, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу суду скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стверджує, що прокурором не доведено, а судом не надано належної оцінки достатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, де проживає з батьком, тобто має сталі соціальні зв`язки.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про участь у розгляді справи не надходили, тому враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-IX від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції врахував існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроби обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк не більше п`яти років та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, офіційно не працевлаштований, а збут психотропної речовини може бути основним джерелом прибутку, крім того не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а отже й не має достатньо міцних соціальних зв`язків, які б могли його утримувати за місцем фактичного проживання, крім цього, ОСОБА_7 за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України було засуджено до 4 років позбавлення волі, що свідчить про можливість як переховуватись від суду, так і вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, що відповідає і є співрозмірним тяжкості та характеру діяння, яке інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за даних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Таким чином, доводи та вимоги захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали суду не встановлено, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000966 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4