Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7649/21
Провадження № 1-кс/711/2376/21
У Х В А Л А

24.11.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 17.02.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України; 2) 09.08.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 309 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Cтарший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за що засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2021, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин, та невстановленої особи придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 з метою збуту 31.07.2021, перебуваючи в м. Черкаси, у пачці з-під цигарок перенесли психотропну речовину до земельної ділянки на території колишнього танкового полігону, що знаходиться навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та залишили її там, після чого ОСОБА_5 домовився із особою, залученою для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_8 про збут психотропної речовини.

Того ж дня, перебуваючи на території колишнього танкового полігону, що знаходиться навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , близько 14 години 32 хвилин ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 гривень, а ОСОБА_5 провів його до місця, де знаходилась психотропна речовина та без передбаченого законом дозволу, близько 14 години 33 хвилини збув ОСОБА_8 прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору та прозорий полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-21/10614-НЗПРАП від 09.09.2021, містять в своєму складі психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін, маса яких в перерахунку на амфетамін основу становить 0.261 г та 0.193 г, а загальна маса становить 0.454 г.

Також він, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за що засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.02.2021, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місце, обставин, та невстановленої особи придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку в подальшому зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

Крім того, у подальшому ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_9 , з метою збуту 30 вересня 2021 року, перебуваючи в м. Черкаси перенесли психотропну речовину до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_5 домовився із особою, залученою для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_10 про збут психотропної речовини.

Того ж дня, перебуваючи на території біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, а ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу, близько 13 години 00 хвилин збув ОСОБА_10 два прозорі полімерні пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/11721-НЗПРАП від 01.10.2021, містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого в перерахунку на амфетамін основу становить 0.202 г.

Ініціатор клопотання вказує, що у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 17.02.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 30 днів та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 09.08.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 03.11.2021 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць (вирок не набрав законної сили). У силу ст. 89 КК України судимості не погашені.

Як зазначено, причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину підтверджується даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідка, даними висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та іншими доказами.

У клопотанні також зазначено, що 30.09.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.10.2021 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 28.11.2021 включно та визначено розмір застави в сумі 71 370 грн.

Крім того, 22.11.2021 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000206 від 14.07.2020 продовжено до трьох місяців, тобто до 30.12.2021.

Разом із тим, закінчити досудове розслідування у двомісячний строк, який спливає 30.11.2021, неможливо, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії:

- у встановленому законом порядку розсекретити результати проведених негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні та документи, які стали підставами для їх проведення;

- з урахуванням отриманої за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій інформації встановити осіб, які також можуть бути причетні до вчинення злочинних дій, які є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні;

- долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових експертиз, виконання яких триває; в разі необхідності призначити додаткові експертизи;

-перевірити причетність підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 до вчинення інших злочинів;

-встановити та допитати осіб, яким ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 збували психотропну речовину;

-за наявності підстав повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри;

-виконати інші процесуальні дії та провести інші слідчі дії.

Вказані докази мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки доводять наявність події кримінального правопорушення, винуватість підозрюваних у інкримінованих їм злочинах, розмір процесуальних витрат, до того ж, доказують обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість процедури розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій та проведення експертних досліджень, які є важливими для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, враховуючи, відсутність власного житла, сім`ї, місця роботи та навчання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, на цей час, у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила тривалий та цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність у кримінальному провадженні інших підозрюваних, в тому числі таких, які діяли з ОСОБА_5 за попередньою змовою, а також інших осіб, причетність яких до вчинення злочинів на даний час перевіряються, існує ризик того, що останній, перебуваючи на волі та у зв`язку з цим, маючи реальну можливість спілкування з переліченими особами, матиме змогу особисто або за допомогою третіх осіб незаконно впливати на них, на їх ставлення до вчинених злочинів, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий приходить до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

З огляду на вказане вище, у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триванням під вартою, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вчиненню підозрюваним, з метою уникнення кримінальної відповідальності дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останнім процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що розмір застави в сумі 71 370 грн., передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021, у повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, доданих до клопотання. Крім того, прокурор зазначила, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 30.12.2021. Також, на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність. При вирішенні даного клопотання також просили врахувати ту обставину, що ОСОБА_5 у поточному році двічі засуджений за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення даного клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 погодився з думкою свого підзахисного та не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000206 від 14.07.2020, у рамках якого подане клопотання, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, встановлено, що 30.09.2021 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

01.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021 по справі № 711/6353/21 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 28.11.2021 включно та визначено розмір застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 71 370 грн.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що надані у судовому засіданні, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні на цьому етапі досудового розслідування зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність його до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, тобто наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 (відповідальність за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 1, 3 ст. 197 КПК України).

Згідно із ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Отже, слід зазначити, що подане органом досудового розслідування клопотання, яке погоджене прокурором, відповідає вимогам вказаного закону.

У судовому засіданні також встановлено, що при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2021 по справі № 711/6353/21), слідчим суддею були враховані ризики, які на час розгляду даного клопотання не зменшились та не змінились. Так, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням злочинів проти власності, життя та здоров`я особи або вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені вище обставини вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При вирішенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд відповідно до змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять. Майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, і враховуючи відсутність власного житла, сім`ї, місця роботи та навчання, а тому існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив злочин, пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила тривалий та цілеспрямований характер, а тому існує ризик того, що він може вчинити і в майбутньому аналогічні злочини, а також, ураховуючи, що ОСОБА_5 , будучи особою працездатною із задовільним станом здоров`я, не працює, а тому вказане може свідчити про те, що зазначена незаконна діяльність є джерелом його доходу, тому останній може продовжити злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням аналогічних злочинів.

При цьому, слідчий суддя враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу підозрюваного. Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

До того ж, органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання наведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, яка є чинною, санкцію статті (ч. 2 ст. 307 КК України), застосування якої підозрюваному можливе у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Домашній арешт та особисте зобов`язання не можуть бути застосовані до підозрюваного з огляду на те, що застосування таких запобіжних заходів не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з особами, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та здійснення на них тиску та можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, - враховуються особа підозрюваного, стан його здоров`я, вік, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Крім того, як на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що підозрюваний не може утримуватися в арештному домі/іншому місці утримання осіб під вартою.

Враховуючи наведені обставини, доводи сторони обвинувачення та позицію сторони захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 може бути продовжено у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000206 від 14.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, - на 38 днів, тобто до 30.12.2021 включно.

Отже, саме такий строк є достатнім для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобіжить спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваного. Натомість, застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що у даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп.), тобто 68100 грн. 00 коп., оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 182, 183, 193, 196-199, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000206, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на 38 днів, тобто до 30.12.2021 включно.

Визначити заставу у розмірі 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 68100 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді, що обґрунтовується необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій за участю підозрюваного, а також до суду;

-не виїжджати за межі міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

-утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) з свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їх участі при проведенні слідчих дій.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 30.12.2021 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1