У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.10.2021 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Білгород- Дністровського району, м. Білгород-Дністровський, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, -

-продовжено строк тримання під вартою до 02.12.2021 р. включно
учасники судового провадження:
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про подальше тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6
_______________________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/884/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_7
категорія оскарж.ухвали доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду клопотання прокурора задоволено та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 02.12.2021 р. включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та прийнятою з істотним порушенням вимог КПК України.

Зазначає, що сторона обвинувачення взагалі не обґрунтовує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000237, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 3 ст. 357 КК України, а також ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 358 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.05.2021 року під час підготовчого судового засідання у цій справі обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 04 липня 2021 року включно.

Подальшими ухвалами строк тримання обвинувачених під вартою продовжувався неодноразово. Під час обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії слідчий суддя та суд виходили з того, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зникли, а тому подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки не можливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дійшов висновку, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при обранні йому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не зменшились.

А саме, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків обвинувачення та вчинити інше кримінальне провадження.

Як слідує із наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, також він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, знає місце мешкання потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений дійсно може переховуватись від суду, та впливати на свідків по справі, та свідчать про наявність певних ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, наявність певних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Колегія суддів вважає, що обраний та продовжений відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне провадження, підтверджується тим, що на даний час, відповідно до інформації Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та інші обвинувачені, є обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000769 від 13.07.2020 р. у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст. 187 КК України, у якому обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті.

За такого, доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є неприйнятними.

Твердження захисника, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставно не враховано наявність у нього постійного місця проживання, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проходив службу в армії, має соціальні зв`язки, не є слушними, оскільки існування даних обставин суттєво не зменшує наявні ризики і більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Вищезазначені захисником обставини не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого до вчинення злочину, а тому не зможуть гарантовано мінімізувати встановлені судом наявні ризики.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 7, 376, 405, 407, 418, 419,422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.10.2021 року, якою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 02.12.2021 р. включно залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: