Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1840/20
номер провадження 1-кс/695/708/21
У Х В А Л А
08 вересня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

слідчої СВ Золотоніського РВП

ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, погоджене з прокурором Золотоніської окружної прокуратури про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 клопотанням про накладення арешту шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно/щодо об`єднаного садівничого товариства «Славутич» в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства.
Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділенням Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Золотоніський РВП ГУ НП в Черкаській області вважає, що невстановлені слідством особи, за попередньою змовою, перебуваючи в об`єднаному садовому товаристві «Славутич» в адміністративних межах Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом обману заволоділи земельними ділянками в ОСТ «Славутич».
Так, з показань потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що в березні 2020 року останні переглядавши відомості з публічної кадастрової карти України стосовно земельних ділянок в ОСТ «Славутич», які перебували в їх користуванні, як членів об`єднаного садового товариства «Славутич», дізналися, що на їх ділянки виготовлена проектна документація на інших осіб, для того, щоб дізнатися хто подав проектну документацію до Держгеокадастру, вони звернулася до спеціалістів з ПП «Землемір», які повідомили, що ОСОБА_10 , який являється головою правління ОСТ «Славутич», скориставшись своїми повноваженнями видав пакет документів на приватизацію земельних ділянок невідомим особам, після цього земельним ділянкам були присвоєні кадастрові номери :06:003:0551, :06:003:0557, :06:003:0558, :06:003:0559.
На думку слідства наявні достатні підстави вважати, що голова правління ОСТ «Славутич» ОСОБА_10 , за попередньою змовою з невстановленими слідством особами користуючись своїми повноваженнями, шляхом обману членів садового товариства видав документи на розробку документації для подальшої приватизації земельних ділянки кадастрові номери :06:003:0551, :06:003:0557, :06:003:0558, :06:003:0559.
Крім того, до Золотоніського РВП надходила та продовжує надходити інформація оперативного про те, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що на даний час його знято з посади голови правління об`єднаного садового товариства «Славутич», продовжує задніми числами видавати невідомим на даний час особам членські квитки про виділення земельних ділянок та прийняття їх в члени ОСТ «Славутич», засвідчуючи це відповідною печаткою, яку умисно не передає новому голові правління.

Зокрема, 31.12.2020 року в якості потерпілого було допитано ОСОБА_11 , який повідомив, що на даний час в своєму користуванні має земельну ділянку в ОСТ «Славутич» № 258, яку ним було освоєно за власні кошти. Останній дізнався, що на дану ділянку № НОМЕР_1 виготовлена проектна документація на іншу особу і даній земельній ділянці вже присвоєно кадастровий номер :06:003:0556. Також ОСОБА_11 стало відомо, що ОСОБА_10 , скориставшись печаткою ОСТ «Славутич» видав пакет документів на приватизацію зазначеної земельної ділянки невідомій особі.
Також було допитано в якості потерпілого ОСОБА_12 , який повідомив, що є членом ОСТ «Славутич» та має у користуванні земельну ділянку № НОМЕР_2 . У листопаді 2020 року останній приїхавши із Польщі дізнався, що його земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :06:003:0661 та ОСОБА_10 , який являвся головою правління ОСТ «Славутич», скориставшись своїми повноваженнями видав пакет документів на приватизацію земельної ділянки невідомій особі.
Таким чином органи досудового розслідування вважають, що дії ОСОБА_10 можуть бути направлені на здійснення реєстраційних дій з печаткою ОСТ «Славутич», яка за їх твердженням знаходиться у останнього та шляхом виготовлення підроблених документів,такі дії можуть бути спрямовані на протиправне заволодіння невідомими особами майном ОСТ «Славутич». Тому в даному випадку, відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України існують обставини, які підтверджують, що незастосування вказаних у клопотанні заходів призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна товариства.

Отже, на час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, на переконання слідства, виникає необхідність забезпечення кримінального провадження шляхом заборони вчинення вказаних реєстраційних дій відносно ОСТ «Славутич».
У судовому засіданні слідча підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, виходить з наступного.

Встановлено, що СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводить розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001150, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Як вбачається зі змісту клопотання та пояснень наданих слідчим в судовому засіданні, клопотання мотивоване необхідністю забезпечення заборони вчинення реєстраційних дій відносно ОСТ «Славутич», з метою уникнення можливості незаконних дій з його майном.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.
Відповідно до сі. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обгрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Однак, зазначених вимог закону слідчий та прокурор не дотрималися.
Згідно з ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів;
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, обгрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема, в матеріалах, які додані до клопотання слідчого відсутні докази, що корпоративні права власності ОСТ «Славутич», на які слідчий просить накласти арешт, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України
У матеріалах клопотання відсутня постанова слідчого про визнання корпоративних прав речовим доказом у кримінальному провадженні.
Клопотання в цілому не містить об`єктивно наведених обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що невстановлені особи можуть заволодіти корпоративними правами (частками) товариства.
Вказуючи на можливі протиправні дії ОСОБА_13 слідство не надає слідчому судді конкретних доказів таких дій, посилаючись лише на припущення свідків. При цьому як вбачається із відомостей ЄРДР відомості про кримінальне провадження були внесені 12.12.2019 року, про те підозри жодній особі пред`явлено не було.
Також слідчий суддя враховує і те, що такі обмеження, про які просить слідство, вплине на діяльність самого товариства, в тому числі зміни його нинішнього керівництва, зміну складу чи часток учасників, чи будь-яких інших змін навіть за бажанням його членів, в чому вбачається суттєве обмеження прав та інтересів інших осіб.
Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником вказаного товариства зазначений ОСОБА_14 , тому слідством належно не мотивовано та не стверджено можливість інших осіб вчинити реєстраційні дії відносно даного товариства.
У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечили "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами - захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

На теперішній час органами слідства не доведемо, що в застосуванні цього заходу є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного нерухомого майна.

Відтак, доводи щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження майна як речових доказів, є безпідставними та немотивованими.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні внесеного клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі ст.,ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешту шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно/щодо об`єднаного садівничого товариства «Славутич» в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1