Дата документу 08.11.2021 Справа № 326/1667/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/1667/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/983/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON),
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська УВП №11»),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольгополь, Ново-Бугського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 листопада 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Бердянського районного відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Приморського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за наступних обставин.

21 вересня 2021 року приблизно о 5 год. ОСОБА_7 , діючи на ґрунті неприязних відносин до своєї колишньої дружини ОСОБА_10 , маючи умисел на умисне знищення майна, а саме житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , шляхом його підриву, перебуваючи без дозволу власника у вищевказаному будинку, діючи умисно та усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, які могли настати внаслідок його дій, ножем господарсько-побутового призначення, шляхом перерізу пошкодив гумовий шланг, через який відбулося постачання природного газу до варочної плити AMICA, яка була розташована у кухонній кімнаті будинку, внаслідок чого з газопроводу в приміщення будинку відбувся виток природного газу.
Після чого, у цей же день, приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_7 реалізуючи до кінця свій намір, направлений на умисне знищення майна, а саме вказаного житлового будинку, впевнившись в тому, що приміщення будинку було достатньо наповнене для вибуху природним газом, за допомогою сірників умисно здійснив підпал газу, після чого стався вибух, внаслідок чого житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 було повністю зруйновано.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , власнику вказаного будинку ОСОБА_10 було спричинено матеріальні збитки на суму 934 500 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному знищенні чужого майна, вчинене шляхом вибуху, що заподіяло шкоду в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

21 вересня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 1).

21 вересня 2021 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 22-23).

22 вересня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с. 26-27).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та зазначив, що останній скоїв умисний тяжкий злочин загально небезпечним способом шляхом вибуху, санкція статті за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років, на даний момент він не має визначеного місця мешкання, оскільки внаслідок вибуху було повністю зруйновано будинок, де він зареєстрований та мешкав раніше, а також враховуючи те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 окрім будинку де він мешкав, також були пошкоджені інші будинки, а саме будинки АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , що свідчить про суспільну небезпеку підозрюваного. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, яка є його колишньою дружиною та свідків, а також переховуватися від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення покарання, що у своїй сукупності не дає підстав вважати, що застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти наведеним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що допитаний в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_7 зазначив про те, що працює неофіційно, має родину, постійне місце мешкання.
Зауважує, що вищезазначені дані, ані слідчим, ані прокурором спростовані не були, суду не було надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 повідомляє суду неправдиву інформацію щодо себе.
Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги позитивну характеристику, за якою ОСОБА_7 характеризується як неконфліктна людина, зі сторони якої порушень громадського порядку виявлено не було, та скарг не надходило.
Звертає увагу на те, що припущення слідчого судді про наявність ризику продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності та скоєння злочинів в подальшому не підтверджені, не досліджувалось наявність чи відсутність такого ризику.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою клопотання слідчого відділення ВП №2 Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу задовольнити частково, обравши відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу, зазначив, що якщо до нього буде застосовано запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, то він надасть адресу для проживання, для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду першої інстанції законне, та зауважив, що за тією адресою, за якою захисник в апеляційній скарзі просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваний мешкати не може, оскільки вказаний будинок він повністю знищив. Крім того, вказав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними.

Повідомлений належним чином захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке законом віднесено до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду незаконного впливу на потерпілу та свідків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, відсутність місця проживання, оскільки адресою його проживання був зруйнований будинок, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілу, яка є колишньою дружиною підозрюваного та свідків, які є родичами та сусідами підозрюваного, і знаючи їх анкетні дані, зокрема адреси їх проживання, останній може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи про те, що підозрюваний ОСОБА_7 характеризується як неконфліктна людина, зі сторони якої порушень громадського порядку виявлено не було та скарг не надходило, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному забороняється залишати.

Проте, як вбачається із матеріалів клопотання, адреса, за якою просить захисник застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути місцем його мешкання, оскільки згідно повідомленої ОСОБА_7 підозри вказаний будинок ним був повністю знищений і іншої адреси проживання, апеляційному суду надано не було, а тому застосувати такий запобіжний захід неможливо.

Обґрунтування в апеляційній скарзі на відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів не враховує, оскільки вказаний ризик не був встановлений судом першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 листопада 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4