Справа № 643/351/22
Провадження № 1-кс/643/206/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2022 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001570 від 25.08.2021 за ч. 4 ст. 296 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, має спеціальність кухар, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 24.08.2021 приблизно о 21:45, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку 54-А по вул. Гвардійців-Широнінців у м. Харкові, побачили компанію раніше не знайомих їм малолітніх та неповнолітніх осіб, серед яких був ОСОБА_8 , та, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій із застосуванням самозарядного сигнального пістолету «RETAY», спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, проявляючи свою явну неповагу до суспільства, зневажливе відношення до громадського порядку та ігноруючи чинні в суспільстві елементарні правила поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечний наслідок і бажаючи його настання, висловлюючи образливі вислови в бік ОСОБА_8 , нанесли останньому багаточисельні удари кулаками рук та ногами, обутими у взуття, в область голови, обличчя, тулубу та кінцівок, спричинивши синці, садна, які належать до легких тілесних ушкоджень, при цьому на зауваження третіх осіб не реагували, демонстративно й зухвало погрожуючи останнім вищевказаним пістолетом.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та 31.12.2021 останньому повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого останньому злочину, суворість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винним, ті факти, що останній офіційно не працевлаштований, законних джерел заробітку не має, не одружений, дітей не має, отже й міцних соціальних зв`язків, вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі може покинути територію м. Харкова з метою переховування від органів досудового розслідування та суду й уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого і свідків шляхом погроз або умовлянь з метою зміни останніми своїх показань; продовжити свою злочинну діяльність, що вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання даним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе їм запобігти.

В суді прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини, наполіг на його задоволенні.

Підозрюваний в судовому засіданні поклався на думку свого захисника.

Захисник зазначив, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою через невірну кваліфікацію дій останнього, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, проти чого не заперечує і потерпілий. Ризики зазначені прокурором лише формально, так як підозрюваний в ході розслідування не переховувався і наміру на це не має, завжди з`являвся до слідчого за першою вимогою. Шкода, завдана потерпілому, відшкодована. Враховуючи це, а також особистість підозрюваного, який хоча й офіційно не працевлаштований, проте проходить стажування в ТЦ «Поседон» на посаді нічного охоронця, мешкає разом з матір`ю, яка має ряд хронічних захворювань, при цьому сам страждає на епілепсійний синдром та інші захворювання, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не можна вважати не обґрунтованою. Остання підтверджується даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, допитів потерпілого й свідків, впізнання останніми за фотознімками підозрюваного як особи, що вчинила злочин, висновками судово-медичних експертів тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. На існуванні саме цих ризиків й наполягає прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у інкримінованому злочині, вік підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, репутація підозрюваного, наявність судимостей тощо.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, як вказано в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вказує що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти переліченим ризикам, проте з вказаним твердженням слідчий суддя повністю погодитись не може, так як не всі вказані ризики доведені прокурором. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування й суду не можна вважати доведеним з погляду на наявність у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання, відсутність даних, які б свідчили про ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього з початку розслідування. До того ж, санкція інкримінованої ОСОБА_5 статті не виключає застосування покарання з випробуванням.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи особистість підозрюваного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався, є мінімальним, разом з тим, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме його вчинення з застосуванням зброї та відносно неповнолітнього вказують на рівень правосвідомості підозрюваного, нехтування визнаними у суспільстві нормами моралі й правилами поведінки, що може відобразитись на наступній поведінці останнього та призвести до вчинення кримінального правопорушення.

Ризик незаконного впливу на потерпілого слідчий суддя також не виключає, проте він не є значним з погляду на проведення необхідних слідчих дій з останнім та відсутність претензій до підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним існування двох з трьох зазначених прокурором ризиків, проте для їх запобігання, враховуючи особистість підозрюваного, стан його здоров`я, здоров`я його матері, з якою підозрюваний мешкає разом, доволі міцні соціальні зв`язки та відшкодування завданої потерпілому шкоди, вважає цілком достатнім застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, в задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першим викликом;

-не відлучатись з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (620,25 грн) до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (4962,00 грн).

Ухвала в частині покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, діє протягом 2-х місяців, тобто до 14.03.2022, проте не більше строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2022 року о ________ годині.