Справа № 461/9014/21
Провадження № 1-кс/461/6190/21
УХВАЛА
09.11.2021 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 ,

встановив:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся із заявою про слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги на постанову прокурора, в порядку ст. 303-307 КПК України.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 вказує, що ним подано до Вищої ради правосуддя скаргу на суддю ОСОБА_4 . Наведений факт, на думку заявника, свідчить про упередженість даного судді та необхідність відведення його від участі у розгляді справи.

Заявник подав клопотання про розгляд заяви про відвід за його відсутності.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились.

Відповідно до положень параграфу 6 глави 3 КПК України, неявка учасників провадження не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Дослідивши подану заяву, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що обставиною яка викликає сумнів в неупередженості слідчого судді заявником наведено факт подачі ним скарги до Вищої ради правосуддя на суддю ОСОБА_4 . На підтвердження даного факту заявником долучено копію повідомлення Секретаріату Вищої ради правосуддя.

При цьому, вважаю, що мотиви заявника щодо упередженого ставлення слідчого судді, є необ`єктивними, ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці самого заявника, яка пов`язана з його припущеннями. Однак, такі доводи не можуть бути беззаперечною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Виходячи з вищенаведеного, для відведення судді (в даному випадку - слідчого судді) необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Отже, відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Натомість в обґрунтування заявленого відводу заявник не наводить відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так, згідно рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34, наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України.

Отже, оцінюючи подану заяву, слід відзначити, що вона ґрунтується виключно на припущеннях, а до заяви не долучено жодного належного та допустимого доказу, який доводить упередженість слідчого судді.

Також, в ході розгляду заяви не встановлено жодної обставини, яка вказує на обов`язок слідчого судді заявити самовідвід у даній справі.

Відмова в задоволенні клопотань або непогодження з процесуальними рішеннями судді у цій або іншій справі за відсутності належних доказів упередженості слідчого судді, також не може слугувати законною підставою для задоволення заяви про відвід.

Наведене не вказує на наявність законних підстав для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи. Не можуть бути підставами для відводу слідчого судді заява, яка містить лише припущення. Крім того, незгода учасника процесу із судовим рішенням, ухваленим не на її користь, не може свідчити про винесення суддею (слідчим суддею) рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Приймаючи до уваги вищенаведені мотиви, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки в ході розгляду справи не здобуто належних доказів та не встановлено законних підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1