Провадження №1-кс/523/4738/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2021 м.Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001552 від 22.11.2021 у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Свердловськ Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, без офіційного місця реєстрації на території міста Одеси, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого, останній раз: у 2019 році Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 289, ст. 70 ч. 4,ст. 72 ч. 5 КК України, звільнився 17.09.2021року, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23.11.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню 0001552 від 22.11.2021 «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 », в якому зазначено, що 21.11.2021, приблизно о 23 годин 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), та перебуваючи за адресою: місто Одеса, вулиця Давида Ойстраха, буд. 10 (неподалік від ЗОШ № 49), обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось у володінні незнайомого йому ОСОБА_7 , а саме сумку чорного кольору.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна (грабіж), застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 , яке виразилось у тому, що ОСОБА_5 , наблизившись ззаду до потерпілого ОСОБА_7 , з метою подолання опору наніс удар кулаком у потилицю останнього, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав спиною на землю. Після чого, ОСОБА_5 нахилившись над ОСОБА_7 став наносити кількісні удари кулаком в обличчя та тулуб останнього. У той час, коли потерпілий ОСОБА_7 не міг чинити опір, ОСОБА_5 шляхом ривку відкрито викрав сумку, яка була одягнена через плече ОСОБА_7 , вартістю 500 гривень, у якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, ідентифікаційний код на ім`я потерпілого, мобільний телефон марки «NOMI» у корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 500 грн., який був підключений до оператору стільникового зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , матеріальної вартості для потерпілого не становить, банківська універсальна картка «Монобанк».
Після вказаних дій, ОСОБА_5 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а також на те, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого.
Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному 22.11.2021 року.
Прокурор та Слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків на які посилається прокурор, та необґрунтованість підозри.
При цьому підозрюваний пояснив, що він не вчиняв інкримінований йому злочин. 22.11.2021 року він зайшов до доньки щоб віддати ключі, та вийшов з дитячого садику. До нього на вулиці підійшли 3-є осіб спитали прізвище, та почали бити. Били здається двоє, він їх впізнати може. Як виявилося пізніше то були оперативні працівники ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Потім наділи кайданки та повезли до відділу поліції. Там ті, що його били заставили писати зізнавальні покази, про те, що він начеб то забрав у потерпілого ОСОБА_7 паспорт, ідентифікаційний код, і телефон. Ще заставили написати про те, що бив когось молотком і забрав кошти і майно. Потерпілого він бачив в райвідділу. На питання як у нього опинилося викрадене у потерпілого майно, він пояснив, що в присутності слідчого ОСОБА_10 і понятих оперуповноважений наказав покласти викрадене майно у карман, з відкіля воно було вилучено при особистому обшуку. Покази йому давали переписувати.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0001552 від 22.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
22 листопада 2021 року о 11 годині 30 хвилин в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22 листопада 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за кваліфікуючою ознакою, повторно.
При розгляді вказаного клопотання було встановлено що підозра у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.196 КК України відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою, що на цьому етапі досудового розслідування підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 яким було впізнано підозрюваного ОСОБА_5 як особу яка здійснила на нього напад і заволоділа його майном, протоколом допиту співробітника поліції ОСОБА_9 ; речовими доказами: мобільний телефон марки «NOMI», в корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , які було вилучено під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у підозрюваного ОСОБА_5 , зізнавальними свідченнями самого підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором та слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, отже покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ним більш небезпечними, ніж втеча. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ). Так відповідно до рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» судом зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування»;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний за версією слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину при наявності не знятої та не погашеної судимості за корисливі злочини.
- також доведено ризик впливу на потерпілого, адже інкримінований злочин вчинено с застосуванням насилля.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Розглядаючи можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до підозрюваного, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні сторони обвинувачення по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази обґрунтованої підозри у його скоєнні саме ОСОБА_5 із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, а також враховує вік підозрюваного якому повних 39 років, раніше судимий, не працює, офіційно не одружений, має на утриманні двох дітей 2006 та 2014 року народження.
З огляду на вищевикладене, не зважаючи на певні соціальні зв`язки підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного є достатньо обґрунтованим та підлягає задоволенню.
З урахуванням встановлених обставин, можливості для застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не знаходить, адже їх застосування не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Так як інкримінове кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив із застосуванням насилля, слідчим суддею розмір застави не встановлюється.
З приводу доводів захисника і підозрюваного суд не бере їх до уваги, з огляду на нижчевикладене.
Так, з приводу недоведеності ризиків, то слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність. З приводу обґрунтованості підозри, то з точки зору стороннього спостерігача підозра на переконання суду є досить обґрунтованою. Щодо недопустимості окремих доказів, то не знайдено очевидних порушень КПК України при зборі доказів, що впливають на їх допустимість.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, слідчий суддя, суд зобов`язаний зафіксувати таку заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Згідно з п. 1, 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання з запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування: злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України; злочинів проти встановленого порядку несення військової служби (військових злочинів).
Отже, враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що, серед іншого, неодноразово наголошувалося у рішеннях ЄСПЛ («Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року)), а також те, що при наявності підстав та доказів, вказане ОСОБА_5 повідомлення може бути розцінене як кримінально-каране, у зв`язку з чим вважаю за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, яке поширює свою діяльність на м. Одесу, провести перевірку зазначених підозрюваним ОСОБА_5 обставин щодо застосування до нього наведеного фізичного та психологічного насильства у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001552 від 22.11.2021, яке відбувалося 22.11.2021 року.
Аналогічна позиція щодо необхідності перевіряти фактів про порушення прав підозрюваного, обвинуваченого, засудженого викладена у рішенні Верховного суду від 13.02.2020 року (справа № 493/628/16).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193-194, 197, 199,206, 369-372,376КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси та внесене у кримінальному провадженні за № 0001552 від 22.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, - задовольнити.
2.Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб тобто до 20 січня 2022 року включно.
3.Строк дії ухвали до 20.01.2022 року включно.
4. Виконання ухвали в цій частині покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
5.Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
6.На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
7.Повідомити директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, у м. Миколаєві (вул. Спаська, буд. 18, м. Миколаїв, 54001), про недозволені методи психологічного насилля, про фізичне насилля відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 22.11.2021 року, під час його затримання і перебування у ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 18-а, оперуповноваженними: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , слідчим ОСОБА_12 , та іншими працівниками поліції на яких вкаже ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
8.Дозволити особі, яка буде виконувати доручення суду, побачення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» на час перевірки та проведення досудового розслідування.
9.За результатами виконання ухвали суду зобов`язати керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, у м. Миколаєві повідомити суд, що постановив цю ухвалу, про прийняте процесуальне рішення та результати розслідування фактів викладених в ухвалі.
10. Копію ухвали направити директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Миколаєві (вул. Спаська, буд. 18, м. Миколаїв, 54001), та вручити підозрюваному, прокурору, направити начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Слідчий суддя : ОСОБА_1