Провадження №1-кс/522/8207/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000390 від 02.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000390 від 02.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
В обґрунтування скарги адвокат посилається на наступне.

В провадженні СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000390 від 02.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було розглянуто клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області про надання дозволу на примусове відібрання зразків крові у ОСОБА_4 . На думку адвоката, з зазначеного вбачається, що потерпілий під час допиту вказує на ОСОБА_4 як на особу, яка заволоділа його транспортним засобом, в матеріалах наявний протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий вказує на ОСОБА_4 та інше.

Таким чином, ОСОБА_4 фактично підозрюється у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, але про підозру йому досі не повідомлено, у зв`язку з чим адвокат звернувся з даною скаргою.

Адвокат в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено наступне.

Слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси було розглянуто клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області про надання дозволу на примусове відібрання зразків крові у ОСОБА_4 . З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий під час допиту вказує на ОСОБА_4 як на особу, яка заволоділа його транспортним засобом, в матеріалах наявний протокол пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий вказує на ОСОБА_4 . Отже, ОСОБА_4 фактично підозрюється у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Статтею 42 КПК України передбачені основні права підозрюваної особи на стадії досудового розслідування.

На думку слідчого судді, адвокат може ефективно захищати права такої особи, навіть попри відсутність у неї статусу підозрюваної.

Набуття особою, відносно якої розпочато досудове розслідування, прав підозрюваного КПК України, зокрема ст.ст.276-279, не врегульоване.

Однак, відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. До таких зокрема відносяться верховенство права, законність, забезпечення права на захист та змагальність сторін.

В свою чергу, Кримінальне процесуальне законодавство України, як і принцип верховенства права у кримінальному провадженні, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України).

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях визначає поняття «кримінальне обвинувачення» в досить широкому контексті. Так, у справі «Салов проти України» (рішення від 06.09.2005) зазначено, що поняття «обвинувачення» має «автономне значення», воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа скоїла злочин» (п.п.42, 46 рішення ЄСПЛ від 27.02.1980 у справі «Deweer v. Belgium» та п.73 рішення ЄСПЛ від 15.07.1982 у справі «Eckle v. Germany». У деяких випадках це може робитися «у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і по суті так само впливає на становище підозрюваного» (рішення ЄСПЛ від 15.07.1982 у справі «Eckle v. Germany»).

У рішенні від 19.02.2009 у справі «Шабельник проти України» ЄСПЛ вказав, що право на правову допомогу виникає в момент коли становище особи стає суттєво уразливим, навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану. Суд пояснив, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версій обвинувачення. А тому було констатовано порушення параграфу 1 та п. «с» параграфу 3 ст.6 Конвенції, оскільки момент виникнення права на правову допомогу не залежить від того, який формальний статус має підозрювана у скоєні злочину особа.

В цілому, на думку ЄСПЛ, обвинувачення охоплює весь комплекс процедур - від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення.

Гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, користується особа, викликана як свідок у кримінальній справі, але фактично підозрювана у вчиненні злочину (зокрема, їй були поставлені запитання під час допиту, які можуть бути використані проти неї як обвинувальні) (рішення у справі «Сервес проти Франції»).

Під початком досудового розслідування проти конкретної особи, за чинним законодавством України, може розумітися внесення до ЄРДР відомостей про вчинення нею кримінального правопорушення.

Пунктом «с» параграфу 3 ст.6 конвенції встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд. Як указував ЄСПЛ у п.36 свого рішення від 24.11.1993 у справі «Imbrioscia v. Switzerland», словосполучення «при встановленні кримінального обвинувачення» в параграфі 1 ст.6 Конвенції не означає, що ця стаття не застосовується на стадії досудового розслідування.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство виходить з того, що особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування, навіть без повідомлення про підозру має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного, визначених у ст.42 КПК України.

За таких обставин, скарга на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.42, 221, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання щодо ознайомлення із матеріалами кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 06.08.2021 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - скасувати.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області виконати вимоги ст.221 КПК України та надати можливість ОСОБА_4 або адвокату ОСОБА_3 ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000390 від 02.02.2021.

Копію ухвали направити скаржнику та прокурору, який здійснює процесуальне керівництво.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
20.08.2021