Єдиний унікальний номер: 343/1262/19
Номер провадження: 1-кс/0343/88/22
У Х В А Л А
16 березня 2022 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 07.03.2022 року про відмову в задоволенні клопотання, в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 000364 від 19.06.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в порядку ст. 303 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області зі скаргою на рішення слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 07.03.2022 про відмову в задоволенні клопотання, внесеного до ЄРДР за № 000364 від 19.06.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить:
-визнати відмову слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання про проведення одночасних допитів ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 протиправною;
-скасувати постанову слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_6 від 07 березня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання вх.№641 від 07.03.2022 про проведення одночасних допитів ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- зобов`язати слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , для з`ясування причин розбіжностей у показах та їх усунення, провести одночасний допит ОСОБА_3 і свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 19.06.2019 за № 0000364, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по факту дорожньо-транспортної події, яка мала місце 18.06.2019 за участю автомобілів MAN F 2000, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KRONE SPD 27, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , Mercedes Benz 609 D, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , та автомобіля Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження. 11.02.2022 у кримінальному провадженні № 0000364 йому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час часткового ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000364 йому стало відомо, що органами слідства було призначено та проведено автотехнічну експертизу по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, висновок якої № СЕ 19/109-21/6798-ІТ від 29.06.2021 міститься у матеріалах провадження. Однак, ознайомившись із висновком даної експертизи, нимконстатовано неповноту та однобокість слідства під час призначення експертизи, із чого вбачається однобокість висновку експерта. Так, під час призначення автотехнічної експертизи по обставинам дорожньо-транспортної пригоди слідчим взагалі не вказувались у вихідних даних його пояснення і невідомо чи надавались разом із матеріалами кримінального провадження для вивчення експерту. Після вручення йому повідомлення про підозру органом досудового розслідування, за його клопотанням, йогобуло допитано і таким чином зафіксовано показання у даному кримінальному провадженні. Вважає, що на час призначення та проведення автотехнічної експертизи по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, як слідчим, так і експертом взагалі не брались до уваги його покази і, тим більше, до уваги брались тільки покази свідків, які містять неточності і в ключових моментах суперечать його показам. Так, в показаннях свідка ОСОБА_7 вказано, що він під час виконання маневру ліворуч побачив його автомобіль позаду свого автомобіля на відстані 100 м, і що він вже рухався по смузі зустрічного руху, що не тільки неможливо фізично, але є ще й нелогічно. Крім того, ОСОБА_7 вказує, що побачивши позаду його автомобіль на відстані 100 м, він почав пригальмовувати, що також нелогічно, оскільки це досить велика відстань та не вказано хоча б приблизну відстань від автомобіля, керованого ОСОБА_7 до зустрічного автомобіля Мерседес, який ОСОБА_7 побачив та вирішив гальмувати. Також, залишається не виясненим питання, чому ОСОБА_7 перед початком свого маневру не переконався в його безпечності, а розпочав маневр і потім вже почав гальмувати. В показаннях ОСОБА_7 не зазначено про технічний стан його автомобіля та напівпричепа, оскільки при гальмуванні технічно справний транспортний засіб не повинен втрачати керування. Також, в показах свідка ОСОБА_8 містяться подібні неточності та вони суперечать в деяких моментах його показам, оскільки ОСОБА_8 під час дорожньо-транспортної пригоди перебувала в автомобілі, керованому ОСОБА_7 . В показаннях свідка ОСОБА_9 є ряд невідповідностей із його показами та неточностей, зокрема швидкісний режим транспортних засобів, взаємне розташування транспортних засобів на місці пригоди до моменту зіткнення та їх рух, якщо він не бачив його автомобіль до руху юзом по узбіччю, то що йому заважало, часові проміжки між етапами розвитку дорожньо-транспортної пригоди. З метою забезпечення повноти та всебічності проведення досудового розслідування, встановлення об`єктивних фактичних даних у даному кримінальному провадженні нимбуло надано слідчому покази про обставини дорожньо-транспортної пригоди і заявлено клопотання про проведення одночасних допитів між ним та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Переконаний, що такі неточності та суперечності в показах учасників пригоди вкрай необхідно усунути для подальшої їх об`єктивної перевірки експертним шляхом, оскільки, в подальшому ці питання можуть виникнути під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, що призведе до невиправданого затягування судового розгляду.

Водночас, звернувшись до суду зі скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання, адвокатом скаржника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3961 (а.с.7), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1075740 (а.с.7)) подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.6), яке ухвалою суду від 15 березня 2022 року задоволено.

Скаржник ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали з наведених у ній підстав, просили її задовольнити.
Слідчий - заступник начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки 07.03.2022 ним винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, поданого ОСОБА_3 , у зв"язку із тим, що підозрюваного не уповноважено клопотати про ініціювання проведення слідчих дій, визначений главою 20 КПК України, а тому і не має підстав для задоволення такого клопотання. Також, не має доцільності у проведенні одночасного допиту між свідками та очевидцями вказаного кримінального правопорушення, оскільки в допитах кожен висвітлює, ту частину обставин дорожньої обстановки, яка супроводжувалася при ДТП, та їх індивідуальне сприйняття і змога словесно відтворити, є виключно індивідуальним, а тому кожним передається по різному. У випадку наявності розбіжностей, які б перешкоджали експерту надати об`єктивний висновок, останній міг звернутися до слідчого з відповідним клопотанням, однак такого клопотання не надходило.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні скарги з підстав, наведених у постанові слідчого від 07.03.2022.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши зміст скарги та надані документи, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надсилається їй.
Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділенням поліції № 1 (м.Долина) Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000364 від 19.06.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
07 березня 2022 року ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого - заступника начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , відповідно до якого просив з метою усунення розбіжностей в показах, що має суттєве значення для повноти та всебічності розслідування кримінального провадження №0000364, внесеного в ЄРДР 19.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, провести одночасний допит його, ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.3).

За результатами розгляду даного клопотання, слідчим ОСОБА_6 07.03.2022 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Слідчий мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_3 не уповноважений клопотати про ініціювання проведення слідчих дій визначених Главою 20 КПК України, а також зазначає, що в рамках досудового слідства даного кримінального провадження вже проведено інженерно - транспортну експертизу за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо - транспортної пригоди» для проведення якої було надано матеріали кримінального провадження та встановлено достатньо вихідних даних, які вказують на причини настання ДТП та винних осіб.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови, у вказаному кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів для підозри водія ОСОБА_3 , у вчиненні злочину передбачено ч. 2 ст. 286 КК України. Також, не має доцільності у проведенні одночасного допиту між свідками та очевидцями вказаного кримінального правопорушення, оскільки в допитах кожен висвітлює, ту частину обставин дорожньої обстановки, яка супроводжувалася при ДТП, та їх індивідуальне сприйняття і змога словесно відтворити, є виключно індивідуальним, а тому кожним передається по різному.

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як передбачено п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право, зокрема, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.
Таким чином, доводи слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_3 не уповноважений клопотати про проведення слідчих дій, визначених Главою 20 КПК України, слідчий суддя відхиляє та вважає їх неспроможними.
При цьому, слід зазначити, що сторона захисту, до якої належить підозрюваний (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України) здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (ч. 3 ст. 93 КПК України).
З системного аналізу норми ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Провадження, яке здійснюється слідчим суддею на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання слідчим вимог ст. 220 КПК України, а й оцінку таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх проведення.
Скаржник ОСОБА_3 ставить питання про проведення одночасного допиту його та свідків, а тому слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення слідчого на предмет його законності і обґрунтованості у взаємозв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії з точки зору досягнення її мети у конкретному кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова слідчого у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту.
Як вбачається із змісту клопотання підозрюваного ОСОБА_3 від 07.03.2022 та наданих ним і його захисником пояснень в судовому засіданні, скаржник зазначає, що під час проведення експертизи експертом не брались до уваги його покази і, відповідно, не перевірялись експертним шляхом, що видно із тексту висновку експерта, а покази свідків, які досліджував експерт, мають суттєві протиріччя із його показами, не усунення яких могло призвести до хибних і помилкових висновків експертизи.

У свою чергу, слідчий ОСОБА_6 в постанові про відмову у задоволенні клопотання скаржника та в судовому засіданні зазначив, що під час досудового слідства вже було проведено інженерно транспортну експертизу за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» для проведення якої було надано матеріали кримінального провадження та встановлено достатньо вихідних даних, які вказують на причини настання ДТП та винних осіб.
Вказане підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, встановлено, що експерту для проведення експертизи надавались всі матеріали кримінального провадження, в тому числі і пояснення пасажирів, які перебували у автомобілі скаржника ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ).

Згідно з принципами Конвенції та практикою ЄСПЛ розслідування є ефективним, якщо воно відповідає основним стандартам розслідування, а саме: принципам незалежності та неупередженості, ретельності, невідкладності, компетентності, залучення потерпілого і контролю громадськості. Невідкладність є гарантією збереження доказів, об`єктивних показань свідків, висновків експертів тощо.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ право на виклик свідків не є абсолютним і може бути обмежене в інтересах належного відправлення правосуддя.

Разом з тим, на думку слідчого судді, стороною скаржника не доведено, що одночасний допит підозрюваного ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є необхідним для встановлення істини, а відмова у їх одночасному допиті порушує його право на ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, у відповідності до ст.94 КПК України оцінює докази з точки зору належності і достатності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також зважаючи на те, що підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий діяв в межах своїх дискреційних повноважень та свавільності в його діях немає.

Разом з тим, на думку слідчого судді, слідчий заступник начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , надав належну оцінку доводам скаржника, викладеним у клопотанні, дослідив та проаналізував їх у сукупності, та відповідно до ст.220 КПК України в строк не більше трьох днів з моменту подання прийняв обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Постанова слідчого від 07.03.2022 складена з дотриманням вимог ч.5 ст.110 КПК України, тобто, містить вступну, мотивувальну та резолютивну частини, до яких включено всі, передбачені процесуальним законом відомості.

Прецедентна практика ЄСПЛ вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 22, 40, 42, 84, 93, 110, 220, 223, 303 КПК України, керуючись ст.ст. 305-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 07.03.2022 відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1