Номер провадження 1-кп/754/1118/21
В И Р О К
Іменем України

30 вересня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000572 від 02.07.2021 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синява Рокотнянського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працює, неодружений, має малолітню дитину, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2, 189 ч. 2 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, вчинене за попередньою змовою групою осіб та на вимагання, тобто у вимозі передати чуже майно поєднаної з насильством над потерпілим, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, працюючи відповідно до наказу Управління поліції охорони в м. Києві від 27.02.2020 № 31 о/с на посаді поліцейського-водія взводу № 1 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві, маючи спеціальне звання сержант поліції, будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, наділеною правом у межах своєї компетенції пред`являти вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними і юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, вчинив перевищення влади, що супроводжувалося насильством, за наступних обставин.

Так, статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий катування, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 7 цього Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Відповідно до ст. 43 цього Закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 577 від 07.07.2017 основні засади службової діяльності органів і підрозділів поліції охорони, спрямовані на організацію та виконання заходів з фізичної охорони об`єктів і майна усіх форм власності, фізичних осіб, прийнятих під охорону на договірних засадах.

Згідно з пп. 2 п. 8 розділу 2 вказаної Інструкції під час несення служби персонал поліції охорони зобов`язаний діяти, у тому числі попереджати, виявляти та припиняти кримінальні або адміністративні правопорушення на об`єктах (маршрутах) охорони (патрулювання), лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 5 п. 8 розділу 2 вказаної Інструкції під час несення служби персонал поліції охорони зобов`язаний у разі отримання інформації під час несення служби про вчинене правопорушення або таке, що готується, чи інші події за отриманими прикметами вживати заходів щодо затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_3 мав владні повноваження та був працівником правоохоронного органу.

01.07.2021 о 08:00 год., ОСОБА_3 , будучи поліцейським-водієм взводу №1 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та поліцейським взводу №3 роти реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві ОСОБА_7 заступили в наряд екіпажу №530 поліції охорони, де старшим наряду був визначений ОСОБА_3 .

Приблизно о 01:00 год. 02.07.2021, рухаючись на службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сулеймана Стальського в м. Києві, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, помітили громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спішившись рухав мопед, марки «Honda Tact 50», номерний знак НОМЕР_2 по тротуару вказаної вулиці.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення шляхом вимагання та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу ОСОБА_3 запропонував зупинитись з метою нібито перевірки документів, що посвідчують особу ОСОБА_5 . Вказану пропозицію підтримала особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Після зупинки екіпажу «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , навпроти магазину «ЕПІЦЕНТР», що за адресою: вул. Братиславська, 11 в м. Києві, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, явно виходячи за межі наданих ним прав та повноважень, без отримання інформації під час несення служби про вчинене правопорушення або таке, що готується, чи інші події та без отримання відповідних прикмет, тобто без будь-яких законних підстав зупинили ОСОБА_5 та почали вимагати від останнього представитись, назвати причину перебування у нічний час доби за адресою: вул. Сулеймана Стальського в м. Києві, та висунули вимогу надати документи, що посвідчують особу.

Незважаючи на відсутність законних підстав, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно з ОСОБА_3 , під надуманим приводом - відшукання наркотичних засобів - здійснив особистий обшук ОСОБА_5 , який виразився у перевірці вмісту кишень та сумки останнього, а також вмісту камери зберігання мопеду, марки «Honda Tact 50», номерний знак НОМЕР_2 , при цьому усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень.

Після чого, ОСОБА_3 , діючи спільно з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, що їхні дії явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи безпідставність проведеного особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, особистого обшуку, забрав у ОСОБА_5 сумку з особистими речами, та поклав її до багажника службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на особисте протиправне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів, погрожуючи обмеженням його прав та свободи, а саме подальшим доставленням до відділу поліції.

Почувши висунуту протиправну вимогу, розуміючи реальність негативних наслідків з боку працівників правоохоронного органу ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50,00 грн., на що останній вказав, що названу ОСОБА_5 суму необхідно помножити у десять разів, тобто означив висунуту вимогу в сумі 500,00 грн. за начебто подальше звільнення та не доставляння до відділу поліції.

На вказану вимогу поліцейського ОСОБА_5 відповів відмовою.

У цей час, ОСОБА_3 розуміючи, що вжитими заходами неможливо реалізувати висунуту вимогу, вирішив з метою реалізації злочинного умислу застосувати до ОСОБА_5 насильство для залякування останнього та примушення таким чином до передачі грошових коштів.

У подальшому, розуміючи відсутність будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 сісти до службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , начебто для подальшого доставляння до відділу поліції для встановлення особи останнього.

Підкорюючись вимогам працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, де біля нього сів ОСОБА_3 , а особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, сів за водійське сидіння.

У подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, рухаючись у службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , почали словесно ображати національну належність ОСОБА_5 із постійним демонструванням та погрозою застосування вогнепальної зброї до останнього.

Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу ОСОБА_3 , діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, на службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_5 , направилися та прибули до лісового масиву, між вулицями Братиславською та Курнатовського в м. Києві, де наказали ОСОБА_5 вийти зі службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 .

Після того, як ОСОБА_5 , підкоряючись незаконній вимозі, вийшов з службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс кулаком правої руки удар в область грудної клітини ОСОБА_5 від якого останній упав на землю.

Після чого, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 підвестись. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_5 підвівся та почав втікати. У свою чергу, ОСОБА_3 , діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, явно виходячи за надані їм права та повноваження, наздогнали ОСОБА_5 , коли останній впав на землю, та почали наносити йому удари по різних частинах тіла.

Після чого, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 підвестись та направитись до службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , та повернув останньому його сумку.

У результаті умисних протиправних дій особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження, а саме:

а) закрита травма правої ключиці - перелом акроміального кінця ключиці зі зміщенням уламків, синець в проекції середньої третини ключиці з переходом в над - та підключичну ділянку;

б) садна на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на передньо- зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, лівого стегна на межі середньої та нижньої третин, по внутрішньому краю лівої стопи в середній третині;

в) синці в надлопатковій ділянці справа, на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, на передньо - зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, на задньо - зовнішній поверхні його в нижній третині, правої гомілки у верхній третині.

Відповідно до п.п. 4.6., 2.2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила»), вказане у пункті а) тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Крім того, приблизно о 01:00 год. 02.07.2021, рухаючись на службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сулеймана Стальського в м. Києві, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, помітили громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_5 , який спішившись рухав мопед, марки «Honda Tact 50», номерний знак НОМЕР_2 по тротуару вказаної вулиці.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення шляхом вимагання та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу ОСОБА_3 запропонував зупинитись з метою нібито перевірки документів, що посвідчують особу ОСОБА_5 . Вказану пропозицію підтримала особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження.

Після зупинки екіпажу «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , навпроти магазину «ЕПІЦЕНТР», що за адресою: вул. Братиславська, 11 в м. Києві, ОСОБА_3 та особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, явно виходячи за межі наданих ним прав та повноважень, без отримання інформації під час несення служби про вчинене правопорушення або таке, що готується, чи інші події та без отримання відповідних прикмет, тобто без будь-яких законних підстав зупинили ОСОБА_5 та почали вимагати від останнього представитись, назвати причину перебування у нічний час доби за адресою: вул. Сулеймана Стальського в м. Києві, та висунули вимогу надати документи, що посвідчують особу.

Незважаючи на відсутність законних підстав, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи спільно з ОСОБА_3 , під надуманим приводом - відшукання наркотичних засобів - здійснив особистий обшук ОСОБА_5 , який виразився у перевірці вмісту кишень та сумки останнього, а також вмісту камери зберігання мопеду, марки «Honda Tact 50», номерний знак НОМЕР_2 , при цьому усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень.

Після чого, ОСОБА_3 , діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, що їхні дії явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи безпідставність проведеного особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, особистого обшуку, забрав у ОСОБА_5 сумку з особистими речами, та поклав її до багажника службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на особисте протиправне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_5 про передачу йому грошових коштів, погрожуючи обмеженням його прав та свободи, а саме подальшим доставлянням до відділу поліції.

Почувши висунуту протиправну вимогу, розуміючи реальність негативних наслідків з боку працівників правоохоронного органу ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50,00 грн., на що останній вказав, що названу ОСОБА_5 суму необхідно помножити у десять разів, тобто означив висунуту вимогу у сумі 500,00 грн. за начебто подальше звільнення та не доставляння до відділу поліції.

На вказану вимогу поліцейського ОСОБА_5 відповів відмовою.

У цей час, ОСОБА_3 розуміючи, що вжитими заходами неможливо реалізувати висунуту вимогу, вирішив з метою реалізації злочинного умислу застосувати до ОСОБА_5 насильство для залякування останнього та примушення таким чином до передачі грошових коштів.

У подальшому, розуміючи відсутність будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 сісти до службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , начебто для подальшого доставляння до відділу поліції для встановлення особи останнього.

Підкорюючись вимогам працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, де біля нього сів ОСОБА_3 , а особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальні провадження, сів за водійське сидіння.

У подальшому, ОСОБА_3 , діючи спільно з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, рухаючись у службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , почали словесно ображати національну належність ОСОБА_5 із постійним демонструванням та погрозою застосування вогнепальної зброї до останнього.

Після чого, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, будучи працівниками правоохоронного органу ОСОБА_3 , діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, на службовому автомобілі, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи будь-яких законних підстав для позбавлення волі ОСОБА_5 , направилися та прибули до лісового масиву, між вулицями Братиславською та Курнатовського в м. Києві, де наказали ОСОБА_5 вийти зі службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 .

Після того, як ОСОБА_5 , підкоряючись незаконній вимозі, вийшов зі службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс кулаком правої руки удар в область грудної клітини ОСОБА_5 від якого останній упав на землю.

Після чого, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 підвестись. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_5 підвівся та почав втікати. У свою чергу, ОСОБА_3 діючи спільно із особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, явно виходячи за надані їм права та повноваження, наздогнали ОСОБА_5 , коли останній впав на землю, та почали наносити йому удари по різних частинах тіла.

Після чого, ОСОБА_3 наказав ОСОБА_5 підвестись та направитись до службового автомобіля, марки «Fіат Тіро», номерний знак НОМЕР_1 , та повернув останньому його сумку.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано наступним чином:

- за ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2 КК України, як перевищення влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ст. 189 ч. 2 КК України, як вимагання, тобто вимога передати чуже майно поєднана з насильством над потерпілим, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища.

18.08.2021 потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та на призначення згідно такої угоди покарання зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.

24.09.2021 між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000572 від 02.07.2021 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2, 189 ч. 2 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме:

- за ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки;

- за ст. 189 ч. 2 КК України у виді позбавленням волі на строк чотири роки.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю три роки та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечив проти затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим та надати останньому шанс на виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_3 просить укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2, 189 ч. 2 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_5 моральну та матеріальну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. та попросив пробачення у останнього.

Захисник просить затвердити угоду про визнання винуватості від 24.09.2021, укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене покарання, оскільки останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро кається, добровільно відшкодував завдані збитки та має малолітню дитину.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ст.ст. 468 ч. 1 п. 2, 469 ч. 4 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В даному випадку має місце надання потерпілим ОСОБА_5 письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що заява потерпілим написана добровільно без будь якого тиску.
ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами - ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2, 189 ч. 2 КК України.

Суд переконавшись, що укладена між прокурором та обвинувачений ОСОБА_3 угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При вирішені питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд враховує особу обвинуваченого, який:

- раніше несудимий;

- за місцем останнього м`ясця роботи та за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно;

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2»;

- не перебуває під наркологічним диспансерно - динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «СОЦІОТЕРАПІЯ»;

- згідно свідоцтва про народження має малолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданого збитку, вперше притягнення до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_3 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання обвинуваченим винуватості та призначити ОСОБА_3 , покарання, яке визначено в угоді, а саме:

- за ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки;

- за ст. 189 ч. 2 КК України у виді позбавленням волі на строк чотири роки.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю три роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі із звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, буде для обвинуваченого ОСОБА_3 необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази, в кримінальному провадженні, згідно постанов старшого слідчого першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_9

-від 05.07.2021, а саме: один паперовий конверт, 4 сейф - пакети (найменування: одяг, мобільний телефон, коробка з-під навушників) передані на зберігання відповідальній особі згідно квитанції №706;

-від 09.07.2021 оптичний носій інформації DVD-R зберігається в матеріалах досудового розслідування, які перебувають у володінні сторони обвинувачення.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 514,86 грн., оскільки під час досудового розслідування проводились експертиза №СЕ-19/111-21/35574-ТВ від 29.07.2021

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, гл.35 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2021 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000572 від 02.07.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2, 189 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.ст. 28 ч. 2, 365 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки;

- за ст. 189 ч. 2 КК України у виді позбавленням волі на строк чотири роки.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю три роки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2, КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази, в кримінальному провадженні, які згідно постанов старшого слідчого першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві ОСОБА_9

-від 05.07.2021, а саме: один паперовий конверт, 4 сейф - пакети (найменування: одяг, мобільний телефон, коробка з-під навушників), які передані на зберігання відповідальній особі згідно квитанції №706, в частині одягу, мобільного телефону, коробки з-під навушників повернути власнику;

-від 09.07.2021, а саме: оптичний носій інформації DVD-R, який знаходиться на зберіганні в матеріалах досудового розслідування, які перебувають у володінні сторони обвинувачення зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 514 (п`ятсот чотирнадцять) грн. 86 коп.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає (с. Синява Рокотнянського району Київської області), без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, негайно звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Строк дії запобіжного заходу - набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1