Справа №991/196/20
Провадження №11-п/991/27/21
Головуючий суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника юридичних осіб : ТзОВ "Енергія-Новий Розділ", ТзОВ НВП "Енергія-Новояворівськ" : адвоката ОСОБА_12 ,
обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представник потерпілого ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подання про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження, відомості про яке 06 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.27, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.3 ст.209 КК України,

в с т а н о в и л а :

28 грудня 2021 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло подання колегії суддів першої інстанції Вищого антикорупційного суду про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду. Подання обґрунтовано тим, що у процесі розгляду питання підсудності судом встановлено, що за ознаками, передбаченими п.1, 2 та абз.1 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, кримінальне провадження №0000856 є непідсудним Вищому антикорупційному суду, оскільки жоден з обвинувачених не відноситься до кола суб`єктів, передбачених п.1, п.2 ч.5 ст.216 КПК України, а передбачений обвинувальним актом злочин не вчинено щодо осіб, передбачених п.3 ч.5 ст.216 КПК України. Припущення сторони обвинувачення про причетність народного депутата, який відноситься до кола суб`єктів, передбачених п.1 ч.5 ст.216 КПК України та який не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, за жодних обставин не може виправдовувати розгляд справи з порушенням правил підсудності. Вказують, що позиція суду першої інстанції узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 14 грудня 2021 року в справі №991/4989/21. Крім того, в абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України передбачено підстави для визначення прокурором підслідності, проте відсутні умови для визначення підсудності. Перехідні положення також не визначають підсудність Вищого антикорупційного суду. Отже, з метою забезпечення права обвинувачених на справедливий та законний суд просять направити кримінальне провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду.
30 грудня 2021 року прокурор подав заперечення на вказане подання, в якому просить відмовити в його задоволенні. Відповідно до Перехідних положень КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалось НАБ України, а обвинувальний акт затверджений прокурором САП, отже воно підсудне Вищому антикорупційному суду. Крім того, у вказаному кримінальному провадженні завдано збитки державі в особі ПАТ "НАК "Нафтогаз України", що має суттєве значення для бюджету України. Вказує, що ст.33-1 КПК України пов`язує підсудність Вищого антикорупційного суду із наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, має на увазі також і ті умови про які йдеться в абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки в них ідентичний як перелік злочинів про які йдеться у ст.33-1 КПК України та до яких відсилає абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України, так і єдність категорій тяжкості цих корупційних злочинів, які чітко визначені у п.п.1,2 абз.1 п.3 ч.5 ст.216 КПК України. Крім того, Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду вже визначалась підсудність даного кримінального провадження та вирішено питання тлумачення змісту абз.2 п.3 ч.5 ст.216 КПК України.
У судовому засіданні захисники подання підтримали, просили його задовольнити.
Представник -адвокат ОСОБА_12 подання підтримала, просила його задовільнити.
Прокурор заперечував щодо вказаного подання, просив залишити його без задоволення, підтримав подане заперечення та додатково пояснив, що в кримінальному провадженні №0000243 від 22 червня 2016 року він не є процесуальним керівником групи прокурорів.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду подання відповідно до ч.4 ст.34 КПК України.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з абз.2 ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
При цьому, положеннями ст.34 КПК України не передбачено неодноразове здійснення процедури в порядку зазначеної статті в одному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст.2 вказаного Кодексу завданням кримінального провадження, а в силу приписів ч.5 ст.34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Як убачається з матеріалів провадження, доводи, зазначені у поданні Вищого антикорупційного суду вже були предметом неодноразового розгляду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку, передбаченому ст.34 КПК України. Ухвалами Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 січня 2020 року, від 09 квітня 2020 року, від 25 травня 2021 року, від 24 грудня 2021 року у справі №991/196/20 колегії суддів залишили без задоволення клопотання захисників та подання Вищого антикорупційного суду про передачу кримінального провадження за підсудністю з Вищого антикорупційного суду до іншого суду. Фактично колегія суддів Вищого антикорупційного суду просить переглянути рішення, які набрали законної сили.
У вказаних ухвалах суду містяться вичерпні відповіді на всі ті ж самі доводи подання з питання передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачених ст.34 КПК України.
У судовій практиці Великої Палати Верховного Суду йдеться про те, що загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень (див. постанову від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц). Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Дія вказаного принципу проявляється не лише у чіткості та зрозумілості закону, скільки в процесі його правозастосування. Гарантія остаточності та обов`язковості судових рішень є складовими принципу правової визначеності та означають, що остаточне рішення компетентного суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим як для сторін процесу, так і для суду, який ухвалив таке рішення, і не може переглядатися (див. постанову від 21 лютого 2020 року у справі №813/2646/18).
Також, відповідно до п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України при визначенні критеріїв здійснення досудового розслідування детективами НАБ України та подальшого можливого визначення підсудності Вищому антикорупційному суду застосовується поняття «злочин».
Згідно з ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Крім того, КК України допускає вчинення злочину у співучасті, що відображено у Розділі VI, у якому визначено форми такої співучасті.
Отже, умови ст.33-1 КПК України для цілей визначення підсудності Вищим антикорупційним судом будуть дотримані, коли один із злочинів, вказаних у ст.33-1 КПК України, буде вчинений за участю одного із суб`єктів, визначених у п.1,2 ч.5 ст.216 КПК України, при тому, що решта співучасників може не займати посади, визначені у п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, але дії всіх співучасників охоплені єдиним умислом.
Колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження, відомості про яке 06 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.27, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.5 ст.27, ч.3 ст.209 КК України, виділене з кримінального провадження №0000243 від 22 червня 2016 року щодо особи, котра відповідає критерію п.1 ч.5 ст.216 КПК України (постанова про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 17 липня 2017 року, витяг з ЄРДР у кримінальному повадженні № №0000243 від 22 червня 2016 року), та підсудного Вищому антикорупційному суду.
Досудове розслідування кримінальних проваджень №0000243 від 22 червня 2016 року та №0000856 від 06 вересня 2018 року стосувалося одних і тих же епізодів кримінальних правопорушень, вчинених за одних і тих же обставин організованою групою, пов`язаних єдиним умислом. Натомість виділення у окремі кримінальні провадження відбулося не у зв`язку з різною правовою природою інкримінованих злочинів, а було здійснено з суто формальних підстав із метою сприяння досудовому розслідуванню та виконанню завдань, передбачених ст.2 КПК України.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підсудне Вищому антикорупційному суду, в тому числі, за критеріями, визначеними п.1 ч.5 ст.216 КПК України у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні злочинів у співучасті.
Колегія суддів вважає, що підстав для задоволення подання у зв`язку з наявністю ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі №991/4989/21 немає, так як Верховний Суд, серед іншого, не давав оцінки підсудності кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1 ч.5 ст.216 КПК України за співучасті.
Враховуючи наведене, а також те, що питання про підсудність даного кримінального провадження вже вирішено Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду, а спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження за вказаним поданням. Прийняття даного рішення узгоджується, в тому числі, із судовою практикою Верховного Суду ( ухвала від 11 липня 2019 року, провадження №51-2031 впс 19, Верховний Суд, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду), а також практикою ЄСПЛ ( п.93 рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України").
Керуючись ст.ст.33-1, 34, 216, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Провадження за поданням Вищого антикорупційного суду про направлення кримінального провадження, відомості про яке 06 вересня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856, з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6