Справа № 130/1649/17
Провадження №11-кп/801/137/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 01.02.2017 року, за №0000342 від 11.05.2017 року та за №0000426 від 20.06.2017 року,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2021 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого:
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.07.2007 року
за ч.1 ст.309, ст.75 КК України на три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік;
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.04.2011 року за ч.1 ст.129, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на шість років чотири місяці позбавлення волі;
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03.11.2015 року за ст.395, ст.71 КК України на чотири місяці арешту;
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.05.2020 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на три роки чотири місяці позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на три роки;
-вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2021 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі,

-визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки села Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, удови, непрацюючої, невійськовозобов`язаної, раніше судимої:
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2008 року за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі;
-вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2008 року за ч.1 ст.309, ст.71 КК України на чотири роки два місяці позбавлення волі, 24.12.2012 року звільненої з місць позбавлення волі після відбуття покарання,

-визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.10.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі, ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за сукупністю вказаних вище злочинів призначено ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком суду та покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2021 року остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбування покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 визначено рахувати з 25.10.2021 року.
В строк покарання ОСОБА_7 зараховано частково відбуте покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2021 року, за період з 25.05.2021 року.

ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто на користь держави 704 гривні 80 копійок процесуальних витрат на залучення експерта з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рівних частинах, тобто по 352 гривні 40 копійок з кожного з них.
Стягнуто на користь держави одноособово з ОСОБА_7 594 гривні процесуальних витрат на залучення експертів.
Скасовано арешт, накладений ухвалами слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2017 року, 16.05.2017 року, 21.06.2017 року на п`ять скляних банок з консервованими продуктами харчування, з яких 1 шт. ємкістю 3 л, 2 шт. ємкістю 1 л та 2 шт. ємкістю 0,5 л, алюмінієву каструлю ємкістю 15 л, а також поліпропіленовий мішок з пшеницею вагою 50 кг; карданний вал до вантажного автомобіля "IFA"; мультиварку "Регfezza" моделі "FZ-0804", електрочайник "Domotec" моделі "МS-А29" з підставкою чорного кольору, праску "УТ", кип`ятильник без маркування, тройник, електричний подовжувач " ОСОБА_10 ".
Речові докази: п`ять скляних банок з консервованими продуктами харчування, з яких 1 шт. ємкістю 3 л, 2 шт. ємкістю 1 л та 2 шт. ємкістю 0,5 л, алюмінієву каструлю ємкістю 15 л, а також поліпропіленовий мішок з пшеницею вагою 50 кг, які зберігаються у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, повернуто за належністю потерпілій ОСОБА_11 ; мультиварку "Регfezza" моделі "FZ-0804", електрочайник "Domotec" моделі "МS-А29" з підставкою чорного кольору, праску "УТ", кип`ятильник без маркування, тройник, електричний подовжувач " ОСОБА_10 ", які зберігаються у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, повернуто за належністю потерпілій ОСОБА_12 ; карданний вал до вантажного автомобіля "IFA", який зберігається у Жмеринському РВП ГУНП у Вінницькій області, повернуто за належністю потерпілому ОСОБА_13 .

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що 31.01.2017 року близько 22 годин 30 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи в с. Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проникли на територію належного ОСОБА_14 домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_3 , у вказаному населеному пункті, де з розташованих там приміщення літньої кухні викради уживану алюмінієву каструлю ємкістю 15 л, з приміщення погребу викрали консервовані продукти харчування, а саме: консервовані огірки у скляній тарі ємкістю 3 л, консервовані помідори у скляній тарі ємкістю 1л, консервовані сливи у скляній тарі ємкістю 1л, консервовані огірки у скляній тарі ємкістю 0,5 л, консервовану аджику у скляній тарі ємкістю 0,5 л; з приміщення нежитлового будинку викрали мішок пшениці 6-го класу вагою 40 кг, після чого з місця вчинення злочину із викраденим майном зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 398,69 грн.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з проникненням в інше приміщення.
Вказані дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з проникненням в інше приміщення.
Також 11.05.2017 року близько 16 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_4 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відчинення дверцят автомобіля "IFA 50L", державний номерний знак в НОМЕР_1 , який знаходився по вказаній вулиці, проник всередину, звідки таємно викрав один карданний вал до даного автомобіля, що належить ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення злочину із викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на суму 4000 грн.
Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Також 18.06.2017 року близько 12 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та належить ОСОБА_12 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном, впевнившись, що у будинку нікого немає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, проник через вікно до зазначеного житлового будинку, звідки вчинив крадіжку електрочайника "Domotec" моделі "МS-А29", чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 219,22 грн.
Вказані дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Також 19.06.2017 року близько 16 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та належить ОСОБА_12 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном, впевнившись, що у будинку нікого немає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, проник через вікно до зазначеного житлового будинку, звідки вчинив крадіжку мультиварки "Регfezza" моделі "FZ-0804", чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 604,20 грн.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, що поєднане з проникненням у житло.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини її підзахисного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, просить вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.10.2021 року щодо ОСОБА_7 змінити через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Просить ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за сукупністю вказаних вище злочинів, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком суду та покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду вінницької області від 14.04.2021 року остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців. В решті вирок залишити без змін.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, постійно працював неофіційно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та щиро розкаюється. Також звернула увагу суду на те, що потерпілі просили ОСОБА_7 суворо не карати.
Інші учасники кримінального провадження вирок суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, а вирок місцевого суду залишити без змін.

Обвинувачена ОСОБА_9 та потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повідомлялися судом про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте не виявили свого бажання приймати участь в апеляційному розгляді та судове рішення не оскаржували. За таких підстав обвинувачений, його захисник та прокурор не заперечували проти апеляційного розгляду у відсутність обвинуваченої ОСОБА_9 та потерпілих, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у їх відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши ретельно доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах ОСОБА_7 колегія суддів апеляційного суду не знаходить їх переконливими, оскільки встановлено, що призначене ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України. Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в апеляційній скарзі захисником не оспорюються, а тому перевірці не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що на її думку, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєних ОСОБА_7 злочинів і особі останнього.
Так, відповідно до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст.ст.65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості та характер вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину та його щире каяття, яке суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання останнього. Також при призначені покарання судом було враховано позицію потерпілих, які не вимагали для ОСОБА_7 суворого покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнав рецидив злочинів з огляду на вчинення ним вказаних умисних злочинів та переривання строків судимості за вчинення ним умисних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ст.395 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, судом першої інстанції враховано те, що він вчинив злочини, які відповідно до ст.12 КК України відноситься до не тяжких та тяжких злочинів.
Окрім того, визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду переконана, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст.ст.50, 65, ч.1, 4 ст.70 КК України, та дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважав за необхідне призначити покарання за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України - у межах санкції вказаних статей у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Окрім цього, апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги захисника звертає увагу також і на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини в період незнятої та непогашеної судимості, а тому на підставі ч. 4 ст.70 КК України суд першої інстанції правильно визначив йому міру та строк покарання, а саме за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2021 року. В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, зарахував покарання у виді позбавлення волі за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2021 року, частково відбуте з часу його затримання в порядку виконання вказаного вироку суду, тобто за період з 25.05.2021 року.
Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк відбування покарання ОСОБА_7 , остаточно призначеного за сукупністю злочинів, необхідно рахувати з дня проголошення вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, тобто з 25.10.2021 року. Відповідна правова позиція стосовно того, що враховуючи застосування у даному випадку правил щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, а також недопустимість повторного зарахування відбутого строку покарання, початок строку відбування покарання за новим вироком слід вважати днем проголошення судового рішення, викладена у постанові Верховного суду від 12.01.2021 року у справі №148/1536/18.
У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду переконана, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому на думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид та розмір покарання щодо ОСОБА_7 буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх підстав для його зміни, як того просить у своїй скарзі захисник.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення,.а засудженим який утримується під вартою протягом цього ж часу з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3