Справа № 354/1389/21
Провадження № 1-кс/354/265/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2021 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю начальника СД відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника СД відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Яремчанського відділу Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000094 від 21.10.2021 за ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22 жовтня 2021 року у провадження слідчого судді ОСОБА_1 передано клопотання начальника СД відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 21.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 20.10.2021 працівниками поліції під час несення служби в м. Яремче було зупинено вантажний автомобіль марки «Урал 4320» лісовоз, р.н. НОМЕР_1 із причіпом р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив лісо деревину у кількості сорок три круглих колод без дозвільних документів.
20.10.2021 під час проведення огляду місця події був вилучений, як тимчасово вилучене майно, автомобіль марки «Урал 4320» лісовоз, р.н. НОМЕР_1 із причіпом р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив лісо деревину у кількості сорок три круглих колод без дозвільних документів.
21.10.2021 автомобіль марки «Урал 4320» лісовоз, р.н. НОМЕР_1 та причіп р.н. НОМЕР_2 , визнано речовими доказами.
Представник органу досудового розслідування просить накласти арешт на вказаний вище вантажний автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію з метою збереження їх як доказів по справі.
У судовому засіданні представник органу досудового розслідування ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити, просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.
У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 просив не накладати арешт на автомобіль, оскільки він, як фізична особа-підприємець, використовує його у своїй господарській діяльності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до висновків.
Щодо строку подання слідчому судді клопотання про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В ході судового розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що з матеріалів клопотання, а саме супровідного листа від 21.10.2021 № 8214 вбачається, що клопотання одержано та зареєстровано Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 22.10.2021 року Вх. № 5208/21-Вх, у той час як вилучення майна згідно з протоколом огляду місця події від 20.10.2021 (а.с.6) мало місце 20.10.2021.
На запитання слідчого судді, представник органу досудового розслідування зазначив, що клопотання він подав 21.10.2021 року, на підтвердження чого надав супровідний лист аналогічного змісту та реквізитами, з відміткою про отримання Яремчанським міським судом 21.10.2021 року.
З огляду на те, що відповідно до вимог Кримінально-процесуального законодавства України дата подання клопотання про арешт майна відіграє вирішальну роль при прийнятті кінцевого рішення, та заважаючи на те, що у матеріалах клопотання наявний документ, який підтверджує подання до Суду клопотання 22.10.2021, а слідчий надав Суду документ аналогічного змісту, однак з відміткою про подання до Суду клопотання 21.10.2021, слідчий суддя звернувся до керівника апарату службовою запискою від 23.10.2021 року з проханням підготувати пояснення щодо наявності двох аналогічних за змістом та реквізитами супровідних листів, однак з різними датами їх одержання Яремчанським міським судом Івано-Франківської області.
Зі змісту пояснень керівника апарату від 23.10.2021 та документів, долучених до них, вбачається, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що клопотання подано представником органу досудового розслідування 21.10.2021, однак, у зв`язку із відсутністю 21.10.2021 з 08 год 38 хв до 17 год 15 хв в приміщенні суду електропостачання, реєстрація клопотання в автоматизованій системі документообігу суду та автоматизований розподіл між суддями було здійснено 22.10.2021, на наступний робочий день.

Таким чином, заслухавши представника органу досудового розслідування та проаналізувавши службову записку керівника апарату з долученими доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що представник органу досудового розслідування подав клопотання у строки визначені кримінально-процесуальним законодавством.

Щодо задоволення вимог клопотання про накладення арешту на майно, то слідчий суддя при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
У ході судового розгляду встановлено, що Сектором дізнання відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області, на даний час, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 21.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, по факту таємного викрадення лісодеревини в кількості 35 та 43 круглих колод.
Постановою начальника СВ відділення поліції №1 ( м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 21.10.2021 року вантажний автомобіль марки «Урал 4320» лісовоз р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на вантажний автомобіль марки «Урал 4320» лісовоз р.н. НОМЕР_1 - визнано речовими доказами.
Орган досудового розслідування визначає вказаний транспортний засіб як знаряддя вчинення кримінального правопорушення за допомогою якого перевозилася лісодеревина.
Метою накладення арешту на вказаний вантажний автомобіль та на свідоцтво про його реєстрацію, орган досудового розслідування обгрунтовує необхідністю збереження вказаного вище майна як речового доказу по справі, що має суттєве значення для слідства.
Однак, ні у поданому клопотанні, ні безпосередньо у судовому засіданні, дізнавач не зазначив, яке конкретне значення має арешт транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію у досудовому розслідуванні кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка деревини) та у розкритті цього злочину. Також, представник органу досудового розслідування не обгрунтував, яким чином не накладення арешту на транспортний засіб та на свідоцтво буде перешкодою для здійснення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України.
У відповідності до підпунктів 5-6 частини 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти саме такий вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, а згідно з п. 2 ч. 3 цієї ж статті на орган досудового розслідування покладається також обов`язок довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до даних, внесених до ЄРДР, відомості внесені до реєстру з приводу факту перевезення лісо деревини без відповідних документів. Вказана подія органами досудового розслідування кваліфікована як така, що має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
У судовому засідання представник органу досудового розслідування зазначив, що предметом правопорушення є лісодеревина, яка на думку слідства є краденою, оскільки перевозилася без відповідних документів. Будь-яких підозр відносно правомірності керування транспортним засобом, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про арешт якого просить, чи те, що він теж крадений - не має.
Слід зазначити, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінальних проступків, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні будь-якій особі не вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що станом на час розгляду клопотання в суді, пояснення представника органу дізнання, зміст клопотання та долучені до нього документи, не доводять, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту транспортного засобу, який належить третій особі. Не доведено також і те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника та володільця транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію, як накладення арешту.

Виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та згідно ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя дотримується принципу верховенства права, який є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, принцип «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, та приходить до висновку, що органом дізнання не доведено необхідність арешту вантажного автомобіля марки «Урал 4320» лісовоз р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 у рамках кримінального провадження, порушеного за ч. 1 ст. 185 КК України.
Керуючись ст.ст. 132, 170-173, ст.175, ст.309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання начальника СД відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000094 від 21.10.2021 за ч.1 ст.185 КК України - відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
Виконання ухвали покласти на начальника СД Яремчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1