КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/677/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грааль» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року,
представника ТОВ «Грааль» ОСОБА_6 ,
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2021 року задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Грааль» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно ТОВ «Грааль».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що в апеляційній інстанції вже переглядалося питання законності накладення арешту на земельні ділянки в рамках даного кримінального провадження, разом з тим, прокурором повторно було ініційовано питання про накладення арешту.
Сторону захисту безпідставно не було повідомлено про розгляд клопотання про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Грааль», що призвело до ненадання аргументів стосовно такого накладення, а також порушення права особи на справедливий суд. Оскаржувана ухвала перешкоджає подальшій господарській діяльності товариства та призводить до надмірного обмеження правомірної діяльності ТОВ «Грааль».
В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Початковою редакцією інвестиційного договору передбачалося знесення аварійного нежитлового будинку № 5-А по вулиці Хрещатик у місті Києві та реконструкція Європейської площі столиці.
У подальшому, внаслідок незаконних дій службових осіб КМДА із внесення недостовірної інформації в офіційні документи, умисного внесення змін до розпоряджень КМДА, укладання завідомо збиткових додаткових угод до інвестиційних договорів, незаконної передачі в користування земельних ділянок комунальної власності у позаконкурентний спосіб, заниження вартості оренди землі (необґрунтоване визначення суми таких платежів) та інших незаконних дій, а також злочинної бездіяльності службових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі - ДАБІ) та співробітників податкових органів, змінено й розширено предмет та об`єкт інвестування за попередньо укладеним інвестиційним договором, зокрема:
ТОВ «Грааль» визнали замовником будівництва та звільнили від обов`язку інвестувати в реконструкцію Європейської площі, ТОВ «Грааль» надали можливість самостійно здійснювати будівництво офісно-готельного комплексу з апартаментами «Столичний»; з істотних умов інвестиційного договору виключено обов`язок ТОВ «Грааль» щодо повернення земельних ділянок в комунальну власність після завершення будівельних робіт із реконструкції Європейської площі; визначено «вигідну» суму орендних платежів за користування земельними ділянками під визначеними будівлями у центрі міста Києва, що дозволило відповідно сплачувати значно менші суми податків до бюджету.
При цьому, вищевказані факти здійснення незаконного будівництва в районі фактичних об`єктів історико-культурної спадщини залишилися поза увагою ДАБІ.
У 2015-2016 роках Київська міська рада неодноразово відмовляла ТОВ «Грааль» у його поновленні договору оренди попередньо визначених земельних ділянок. 19.06.2020 року без будь-яких правових підстав договір оренди був поновлений Київською міською радою в обхід конкурентної процедури.
У поданих на Комісію документах в якості особливостей вказаної земельної ділянки зазначено про те, що вона є складовою інвестиційного договору, що не відповідає дійсності.
14.12.2021 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, оскільки останнє відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тому слідчий суддя з метою збереження речових доказів, а також недопущення їх відчуження чи зникнення, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.
Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.
Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Органом досудового розслідування у клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є збереження речових доказів.
Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речових доказів земельні ділянки.
Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова на думку колегії судді є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.
Отже, як вважає колегія суддів, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.
Відтак, виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів також не вбачає.
Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна дляапелянта.Накладення арешту на вказані земельні ділянки не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ТОВ «Грааль» потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника ТОВ «Грааль» ОСОБА_6 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Грааль» адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4