23.09.2021
Справа № 642/5970/21
Провадження № 1-кс/642/3384/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000277 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 08.09.2021 під час проведення обшуку на робочому місці прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , службовому кабінеті, розташованому у будівлі, за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 36-А, а саме: матеріали кримінального провадження №0005236 від 20.12.2020; банківську картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Iphone 7 plus», ІМЕІ: НОМЕР_2 у чохлі рожевого кольору із сім-картою Водафон НОМЕР_3 ; жорсткий диск робочого комп`ютера ОСОБА_4 . Barracuda 500gb, S/№ Z2AYMWXR.
Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших матеріалів кримінального провадження, прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вимагає від нього, як потерпілого, неправомірну вигоду у сумі 10000 грн за проведення ефективного розслідування кримінального провадження №0005236 від 20.12.2020 за ч.3 ст.190 КК України, яке перебуває у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області та у якому ОСОБА_4 виконує повноваження прокурора процесуального керівника.
Допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив, влітку 2020 року його ошукали невідомі йому особи, а саме заволоділи його м`ясом свинини вагою 17 тон. Так, у квітні 2020 року ОСОБА_5 зустрівся біля міста Лубни Полтавської області з ОСОБА_6 контакти якого попередньо знайшов у мережі Інтернет. В ході спілкування з ОСОБА_7 повідомив останнього, що має 17 (сімнадцять) тон м`яса свинини та має намір їх продати. В свою чергу, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 зробити з нього тушонку з метою подальшого продажу за більш вигідною ціною, на що останній погодився. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що м`ясо потрібно буде привезти в Харківську область на Куп`янський м`ясокомбінат де його згодом і перероблять на тушонку.

02.06.2020 ОСОБА_5 доставив на території Куп`янського м`ясокомбінату 10 тон свинини, а інші 7 свинини ОСОБА_6 запропонував вивантажити на фірму «Світанок», що розташована у м.Золочів Хаврківської області де він орендує холодильне приміщення. На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився. При цьому, комерційний директор Куп`янського м`ясокомбінату по імені ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , що через два тижні можна буде забрати тушонку в металевих банках.

Наприкінці червня 2020 року, ОСОБА_5 повернувся до м. Харків зустрівся з ОСОБА_6 і вони разом поїхали на окружну дорогу де їх чекав вантажний автомобіль-рефрежератор, в якому знаходилося 7 тон свинини, яка раніше була вивантажена на фірмі «Світанок» в місті Золочів Харківської області. ОСОБА_5 пересів у вказаний автомобіль і поїхав до міста Куп`янськ Харківської області, щоб вивантажити на території Куп`янського м`ясокомбінату м`ясо, що залишилося і забрати 22320 банок тушонки про виготовлення яких йому повідомили представники м`ясокомбінату. Коли він прибув на м`ясокомбінат, то віддав до бухгалтерії готівкою 316944 гривень за переробку м`яса та упаковку в залізну банку, про що розписався в бухгалтерії м`ясокомбінату. Завантаживши тушонку, за договором з ОСОБА_6 , потрібно було відвезти її на склад, який орендував ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_6 приїхав на м`ясокомбінат, звідки забрав ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 що на цю тушонку є покупець, він її продасть і вони розподілять зароблені гроші. Після того, як ОСОБА_5 прибув до м. Київ він став телефонувати ОСОБА_6 , що б забрати свої гроші, але він почав його ігнорувати, після чого перестав брати від нього трубку. Крім того, ОСОБА_5 зателефонував комерційному директору Куп`янського м`ясокомбінату на ім`я ОСОБА_8 і запитав, де знаходиться його тушонка, в кількості 15555 банок, з останніх завезених 7 тон свинини, на що він відповів, що її забрав ОСОБА_6 .

Однак, будь-які спроби ОСОБА_5 витребувати у ОСОБА_6 грошові кошти або тушонку успіху не принесли. Незабаром, ОСОБА_5 з`ясував що ОСОБА_6 це його не справжнє ім`я, насправді його справжні дані ОСОБА_9 , 1963 р.н. Коли ОСОБА_5 зрозумів, що його обдурили він вирішив звернутися із заявою в поліцію та приїхав до міста Харків, де написав заяву за даним фактом в обласному управлінні карного розшуку Харківської області. В подальшому, до ЄРДР були внесені відомості за фактом незаконного заволодіння його м`ясом та він був визнаний потерпілим. Для пошуку ОСОБА_10 не вживалися будь-яких заходів і ОСОБА_5 , через свого знайомого, звернувся до ОСОБА_4 , яка працює в прокуратурі міста Харкова.

Приблизно в січні 2021, ОСОБА_5 (тел. НОМЕР_4 ) зв`язався з ОСОБА_4 (тел. НОМЕР_5 ) та домовився про зустріч. Під час зустрічі у м.Київ, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про наявне кримінальне провадження та остання зазначила, що допоможе ОСОБА_5 , при цьому, забере до у свою районну прокуратуру даний ЄРДР і буде займатися розкриттям злочину.

У червні 2021 року ОСОБА_4 повідомила, що забрала ЄРДР в прокуратуру свого району та в ході телефонного спілкування повідомила, що для більш ефективного розслідування даного кримінального провадження їй буде необхідно дати гроші, але при цьому суму не називала. Крім того, вона сказала ОСОБА_5 що у разі ненадання їй грошових коштів, осіб які незаконно заволоділи його м`ясом шукати ніхто не буде, так як прокуратура безкоштовно нічого не робить.

06.07.2021 року в ході телефонної розмови, за допомогою месенджеру «Телеграм», ОСОБА_11 повідомила, що для прискорення і проведення слідчих дій їй необхідно переказати на карту гроші в сумі не менше 10000 (десять тисяч) гривень. Надалі ОСОБА_4 надіслала реквізити своєї банківської картки ОСОБА_5 . За даним фактом ОСОБА_5 вирішив звернутися до Державного бюро розслідувань.

Оглядом телефону ОСОБА_5 встановлено, що мобільний додаток «Telegram» прив`язаний до абонентського номеру НОМЕР_4 та має назву «Sergio». При огляді інформації в зазначеному мобільному додатку виявлена текстова переписка з абонентом під назвою « ОСОБА_12 » з абонентським номером НОМЕР_3 . Зокрема виявлене повідомлення наступного змісту « НОМЕР_1 » (номер картки ОСОБА_4 ).

13.07.2021 ОСОБА_5 на виконання вимоги ОСОБА_13 переказав на банківську НОМЕР_6 » грошові кошти у сумі 9464,05 грн.

Після передачі вказаної суми ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за вказівкою останньої, зустрівся зі слідчим СВ ВП№1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розказав йому про стан досудового розслідування №0005236 та в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
09.08.2021 ОСОБА_14 зазначив ОСОБА_5 , що він повинен забрати у представників Куп`янського м`ясокомбінату м`ясну продукцію вагою 10033 кг. Однак, ОСОБА_5 заперечив та вказав, що представники Куп`янського м`ясокомбінату заволоділи 16970 кг м`яса, яке йому належало. проте, ОСОБА_14 сказав, якщо ОСОБА_5 відмовиться писати розписку про факт отримання вказаної м`ясної продукції (10033 кг), то він нічого не отримає. Таким чином, ОСОБА_5 виконав вимоги ОСОБА_14 та 10.08.2021 отримав м`ясну продукцію від Куп`янського м`ясокомбінату, а також написав дві розписки про те що отримав м`ясну продукцію та те, що просить закрити кримінальне провадження.
Таким чином, дії зазначених вище співробітників правоохоронних органів підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення та не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, вчиненого групою осіб, поєднане з вимаганням. Санкція статті вказаного злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України воно віднесене до категорії тяжких.
08.09.2021 під час обшуку на робочому місці прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 , службовому кабінеті, розташованого у будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені та вилучені наступні речі:

-Матеріали кримінального провадження №0005236 від 20.12.2020;

-Банківська картка КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;

-Мобільний телефон марки «Iphone 7 plus», IMEI: НОМЕР_2 у чохлі рожевого кольору із сім-картою: Водафон НОМЕР_3 ;

-Жорсткий диск робочого комп`ютера ОСОБА_4 . Barracuda 500gb, S/№ Z2AYMWXR.

У зв`язку із тим, що вказані речі містять інформацію про факт вимагання та отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , та містяться інші дані, які будуть використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 08.09.2021 вони визнані речовими доказами.

Зазначені виявлені речі потребують подальшої перевірки шляхом детального огляду, аналізу отриманої інформації та перевірки шляхом проведення подальших слідчих (розшукових) дій, дослідження з участю спеціалістів та проведення експертиз.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, але слідчим було надано довідку де зазначено, що було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_14 та повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, який повідомив, що ним особисто проінформовано ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання прокурора вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 08.09.2021 під час проведення обшуку на робочому місці прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , службовому кабінеті, розташованому у будівлі, за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 36-А, а саме:
матеріали кримінального провадження №0005236 від 20.12.2020;
банківську картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ;
мобільний телефон марки «Iphone 7 plus», ІМЕІ: НОМЕР_2 у чохлі рожевого кольору із сім-картою Водафон НОМЕР_3 ;
жорсткий диск робочого комп`ютера ОСОБА_4 . Barracuda 500gb, S/№ Z2AYMWXR.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити прокурору першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1