Провадження №1-кс/463/7556/21
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні скарги

14 грудня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163,ч.1 ст.359 КК України, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою. Просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163,ч.1 ст.359 КК України, та зобов`язати слідчого надати для ознайомлення ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження №0000560.
Скаргу мотивує тим, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163,ч.1 ст.359 КК України. Відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі заяви ОСОБА_3 . Постановою слідчого від 20.05.2021 року вказане кримінальне провадження закрито. З метою з`ясування наявності підстав для закриття кримінального провадження та встановлення обсягу вчинених слідчим відповідних процесуальних дій представником скаржника адвокатом ОСОБА_5 було подано відповідним адвокатський запит щодо отримання можливості ознайомитись із матеріалами кримінального провадження. Однак, листом-відповіддю від 22.11.2021 року за №12-11-20970, за підписом слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 , скаржнику ОСОБА_3 роз`яснено, що у кримінальному провадженні №0000560 у відповідності до положень ч.2 ст.60 КПК України він має статус заявника, а відтак неуповноважений на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий позбавлений законних підстав надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000560. Вказану відмову слідчого скаржник вважає незаконною, прийнятою з грубим порушенням вимог чинного КПК України, а тому з метою захисту своїх порушених прав звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.
Скаржник в судове засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився. В силу ч.3 ст. 306 КПК Українийого відсутність не є перешкодою для розгляду скарги. До судового засідання на виконання вимог ухвали слідчого судді від 10.12.2021 року скерував на адресу суду відповідну інформацію, оформлену листом від 13.12.2021 року за №12-11-22472вих.21. Згідно вказаної інформації у матеріалах кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року процесуальних рішень про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим не приймалось, а також не приймалось процесуальних рішень про залучення ОСОБА_3 потерпілою особою від злочину. Процесуальний статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні№0000560 «заявник» в розумінні ст.60 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, суд вважає, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступнихпідстав.
Судом встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163,ч.1 ст.359 КК України.
Відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі заяви ОСОБА_3 від 23.02.2020 року.
Постановою слідчого від 20.05.2021 року вказане кримінальне провадження закрито.
Звертаючись до суду з вказаною скаргою скаржник ОСОБА_3 обгрунтовуємотивованість та підставність подачі такої тим, що відповідно до імперативних положень кримінального процесуального закону, а саме ч.2 ст.55 КПК України, з моменту подання до ДБР заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно нього від 23.02.2020 року, він набув процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні (потексту скарги пише статус підозрюваного). А відтак має право на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, яке закрито, однак слідчий вказаних вимог процесуального законодавства не врахував та протиправно відмовив у реалізації скаржником права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Аналізуючи мотивованість та обгрунтованість заявленої скарги суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Системний аналіз вищенаведених положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України дає підстави стверджувати про те, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути не будь-яка особа, а лише та, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової). Дійсно, статус потерпілого, тобто його права і обов`язки виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Однак, для підтвердження статусу потерпілого закон вимагає вручення такій особі (потерпілому) пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відтак, хоч положеннями ст.55 КПК України не передбачено імперативної необхідності прийняття постанови про визнання особи потерпілою, однак для підтвердження статусу потерпілого недостатнім є лише факт подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Для підтвердження статусу потерпілого необхідне роз`яснення особі її процесуальних прав та обов`язків шляхом вручення такій особі (потерпілому) пам`ятки.
Як встановлено з матеріалів справи та долучених до неї письмових документів в кримінальному провадженні№0000560 скаржник ОСОБА_3 статусу потерпілого так і не набув, незважаючи на те, що подавав заяву про вчинення кримінального правопорушення, оскільки постанова (-ви) про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні не приймалась, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки не вручалась.
А відтак суд вважає обгрунтованими покликання слідчого про те, що скаржник ОСОБА_3 в кримінальному провадженні№0000560 має статус заявника.
Відповідно до положень ч.1 ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Серед передбачених ч.2 ст.60 КПК України вичерпних прав заявника, не передбачено права на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.
А тому у зв`язку із відсутністю у скаржника ОСОБА_3 статусу потерпілого в кримінальному провадженні№0000560, суд вважає обгрунтованою відмову слідчого у наданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.
Крім цього, слід зазначити наступне, Частина 1 ст. 303 КПК України встановлює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Здійснення судового контролю слідчим суддею щодо закінченого кримінального провадження, окрім розгляду скарг на постанову про закриття кримінального провадження, КПК України не передбачено.
У зв`язку із цим суд приходить до висновку про необгрунтованість поданої скаржником скарги та відсутності підстав для надання йому для ознайомлення матеріалів кримінального провадження чи зобов`язання слідчого до вчинення вказаних дій.
Керуючись вимогами статей 55,60,221,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
В скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження №0000560 від 27.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163,ч.1 ст.359 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1