Справа № 194/1783/21
Провадження № 1-кп/185/285/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 24 жовтня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 16 липня 2021 року року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт та штрафу у розмірі 510 гривень. Покарання відбула,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16 липня 2021 року була засуджена Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок у відношенні ОСОБА_3 вступив в законну силу 17 серпня 2021 року та надійшов на виконання до Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 27 вересня 2021 року.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , під підпис, була ознайомлена з порядком та умовами відбуття покарання, місцем відбуття покарання та відповідальністю за ухилення від відбуття покарання. 04 жовтня 2021 року ОСОБА_3 було видане направлення для відпрацювання громадських робіт в КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство», згідно якого вона повинна була приступити до відбування покарання з 05 жовтня 2021 року.

Однак, ОСОБА_3 , будучи письмово ознайомленою із необхідністю виконання громадських робіт в КП «ТЖКП», допустила порушення порядку відбування покарання чим скоїла злочин проти правосуддя.

Так 04 жовтня 2021 року, 05 жовтня 2021 року, 06 жовтня 2021 року, 07 жовтня 2021 року, 08 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , не з`явилася, без поважних причин, до КП «ТЖКП» для працевлаштування, та складання графіку виходу на відбування громадських робіт.

11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , було винесено письмове попередження про те, що в разі подальшого порушення нею порядку та умов відбування покарання, у виді 80 годин громадських робіт, її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Так, 13 жовтня 2021 року, 15 жовтня 2021 року, 18 жовтня 2021 року, 19 жовтня 2021 року, 20 жовтня 2021 року та 21 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явилася до дільниці «Зелене господарство» КП «ТЖКП», для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомила, чим ухилилася від відбування громадських робіт.

21 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , було винесено письмове попередження про те, що в разі подальшого порушення нею порядку та умов відбування покарання, у виді 80 годин громадських робіт, її буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Від ОСОБА_3 , було відібрано пояснення в якому вона не змогла підтвердити факту поважної відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

Так, 22 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків їй загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явилася до дільниці «Зелене господарство» КП «ТЖКП», для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомила, чим ухилилася від відбування громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомленою із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 80 годин громадських, присуджених їй вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на неї обов`язків, будучи зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально - виконавчого кодексу України порядку іумов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, про що була письмово попереджена 04 жовтня 2021 року, ігнорувала вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на неї обов`язків, не відбула громадські роботи на дільниці «Зелене господарство» КП «ТЖКП», чим ухилялася від відбування покарання у вигляді громадських робіт, тобто скоїла кримінальний проступок проти правосуддя.

Таким чином ОСОБА_3 , із присуджених судом 80 годин громадських робіт жодної години не відпрацювала.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду показала, що Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області їй були встановлені покарання у виді 80 годин громадських робіт та штраф у розмірі 510 грн. Штраф вона сплатила, а громадські роботи 80 годин вона відпрацювала повністю наприкінці листопада 2021 року. На відпрацювання своєчасно не з`являлася тому, що хворіла та в лікарню не зверталася.

На початку жовтня 2021 року її викликали до виконавчої інспекції та роз`яснили обов`язки та про відповідальність. Її два рази попереджали про відповідальність за не відбуття громадських робіт. Вона не з`являлася десь 5-7 днів і її попереджали вдруге. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченої і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченої та її бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачена характеризується посередньо, раніше судима, відповідно до повідомлення Павлоградського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 04 січня 2021 року ОСОБА_3 29 листопада 2021 року відбула покарання у виді громадських робіт і 06 грудня 2021 року була знята з обліку Павлоградського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області по відбуттю покарання у виді громадських робіт, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, визнала вину повністю, розкаявся у вчиненому, раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, покарання відбула, має на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у вигляді арешту в межах санкції статті за інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено два види покарання - арешт на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 60 КК України арешт не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років та згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітню доньку п`ятирічного віку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 30 вересня 2016 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України у «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (із змінами та доповненнями), суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Оскільки підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відсутні, тому її необхідно на підставі ч. 3 ст. 60 КК України звільнити від призначеного судом покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ч. 3 ст. 60 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, оскільки таке покарання не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1