Справа № 750/3606/14
Провадження № 1-кп/750/120/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2021 року Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 20.01.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка, Бахмацького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого, мешканця: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Чернігова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 20.01.2014 щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 , працюючи з 01.08.2009 відповідно до наказу в.о. начальника Головного управління агропромислового розвитку Чернігівської ОДА № 53-К від 31.07.2009 на посаді заступника директора Департаменту агропромислового розвитку - начальника управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення Чернігівської обласної державної адміністрації, будучи державним службовцем 4 категорії 7 рангу, і згідно примітки 2 до ст. 368 КК України - службовою особою, яка займає відповідальне становище, та маючи відповідно до Положення про управління організаційно - кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно- комп`ютерного та господарського забезпечення Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, затвердженого 14.02.2013, та розподілу обов`язків директора та заступників директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА, затвердженого наказом директора Департаменту 01.02.2013, повноваження на здійснення заходів щодо врегулювання земельних і майнових відносин між колишніми членами колективних сільськогосподарських підприємств та їх правонаступниками в реформованих сільськогосподарських, міжгосподарських підприємствах агропромислового розвитку області (надання консультативної допомоги, виготовлення проектів документів), роздержавлення і приватизації майна в галузях агропромислового виробництва, розроблення типових форм установчих та інших документів для юридичних осіб системи агропромислового комплексу області, одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 120 000 гривень за наступних обставин.

Так, влітку 2013 року на підставі звернення ОСОБА_10 щодо надання допомоги у вирішенні майнового спору між власниками майнових паїв та ПСП ім. Щорса, директором якого вона являється, заступник директора Департаменту агропромислового розвитку - начальник управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення Чернігівської ОДА ОСОБА_9 , відповідно до своїх службових повноважень, приймав участь в загальних зборах власників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства, за результатами яких прийнято рішення, яким частково визначено майно, що підлягає виділенню власникам майнових паїв та залагоджено виниклий конфлікт.

В подальшому, оскільки остаточно розподіл майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства проведено не було, в грудні 2013 року ОСОБА_10 знову звернулась до ОСОБА_9 з приводу надання допомоги при його розподілі.

ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи повноваження, надані йому як службовій особі органу державної влади, уповноваженого на реалізацію державної аграрної політики, та бажаючи використати цю обставину для отримання можливості протиправного збагачення, знаходячись у приміщенні службового кабінету № 309, розташованого в адміністративній будівлі Департаменту агропромислового розвитку за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 14, повідомив ОСОБА_10 , що вона повинна сплатити йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 120 000 грн за його участь у врегулюванні попередніх майнових конфліктів, що мали місце влітку 2013 року, та вирішення питання щодо розподілу майна колишнього сільськогосподарського підприємства, на що ОСОБА_10 погодилась.

Також, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що для використання наданих йому службових повноважень з метою вирішення майнового спору між власниками майнових паїв на користь ОСОБА_10 шляхом особистої участі в засіданні майнової комісії по розподілу майна колишнього КСП, останній, після вступу у спадщину свого чоловіка ОСОБА_11 , необхідно написати заяву на ім`я директора Департаменту агропромислового розвитку, вказавши в ній суть питання.

Після цього, 31.01.2014 року, ОСОБА_10 , знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_9 , написала відповідну заяву, датовану, за вказівкою останнього, 29.01.2014, яку в подальшому зареєстровано в журналі вхідної документації № Г/20 від 31.01.2014 року.

03.02.2014 року, близько 15 год. 50 хв., ОСОБА_9 , у службовому кабінеті № 309, розташованому в адміністративній будівлі Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА в м. Чернігові, по проспекту Миру, 14, одержав від ОСОБА_10 обумовлену раніше суму грошових коштів в розмірі 120 000 грн. Останній запевнив ОСОБА_10 , що в строк до 05.02.2014 року здійснить виїзд в с. Старі Боровичі Щорського району Чернігівської області, де з метою вирішення спірних питань на користь останньої, зустрінеться з власниками майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса. При цьому, ОСОБА_9 надав ОСОБА_10 заздалегідь підготовлені проекти документів щодо врегулювання майнових відносин між власниками майна КСП, а саме: протокол загальних зборів членів КСП; акт приймання-передачі майна; заяву ОСОБА_10 ; перелік майна, що виділяється ОСОБА_10 ; переліки майна на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП; список осіб на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП; протокол № 14 засідання комісії з організації вирішення майнових питань від 30.01.2014.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду, а саме ОСОБА_10 , дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні є недоведеною, а ОСОБА_9 підлягає виправданню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 222-VII від 18.04.2013) не визнав та пояснив, що з 2000 років знайомий з ОСОБА_11 , з яким у нього були добрі, дружні стосунки. В 2010 році він обіймав посаду заступника директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації. В цей період часу до нього звернувся директор ПСП ім. Щорса ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_12 почав скуповувати майнові сертифікати колишнього КСП ім. Щорса і якщо вони не почнуть також їх скуповувати, то ОСОБА_12 забере все господарство собі. Для купівлі майнових сертифікатів були потрібні гроші, тому до нього і звернувся ОСОБА_11 . Він повідомив останньому, що потрібен час і він збере фінансовий ресурс. В свою чергу ОСОБА_11 повинен був переговорити з ОСОБА_12 , щоб останній продав ОСОБА_11 майно, крім с. Гвоздівки. Також до нього звертався ОСОБА_13 , який шукав собі поголів`я на ферму. Він зателефонував ОСОБА_13 та казав, що гроші зараз, а поголів`я буде потім. Він взяв у ОСОБА_13 3000 доларів США. В цьому ж 2010 році він у своєму службовому кабінеті передав гроші ОСОБА_11 в розмірі 5 000 доларів США, з яких 2 000 доларів США були його особисті гроші, та 3 000 доларів США належали ОСОБА_13 для викупу майнових прав, до складу яких в тому числі входило поголів`я великої рогатої худоби. Ці гроші до його службового кабінету принесла його дружина, бачила вона момент передачі грошей ОСОБА_11 чи ні він не пам`ятає. Ці гроші в розмірі 5 000 доларів США він передав ОСОБА_11 за умови, що ОСОБА_11 поверне йому 40 голів великої рогатої худоби, з яких 25 голів він мав намір передати ОСОБА_13 . Оскільки 40 голів великої рогатої худоби йому надані не були, він вважає, що борг ОСОБА_11 перед ним складав 120 000 грн, з розрахунку 3000 грн за одну корову. Після смерті ОСОБА_11 , у травні 2013 року, ОСОБА_9 повідомив дружину ОСОБА_11 . ОСОБА_10 , про наявність цієї заборгованості, остання проти цього не заперечувала. ОСОБА_10 попросила його допомогти владнати конфлікт між власниками майнових паїв ПСП ім. Щорса, щоб розрахуватись за борг покійного чоловіка. Протягом 2013 року ОСОБА_9 неодноразово їздив в село Старі Боровичі Щорського району для врегулювання цього питання. Враховуючи те, що ОСОБА_10 не мала можливості віддати йому борг у натуральному виразі, вона передала йому грошові кошти з розрахунку 3000 грн за одну корову. Саме цей борг у сумі 120 000 грн 03.02.2014 в його службовому кабінеті повернула йому ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_9 в нього були робочі стосунки, працювали разом в Департаменті агропромислового розвитку. По факту отримання ОСОБА_9 неправомірної вигоди йому нічого не відомо. Дізнався лише зі слів інших коли стало відомо, що в кабінеті ОСОБА_9 працівники Служби безпеки України чи працівники поліції проводять слідчі дії.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , який працює водієм медіа груп « ІНФОРМАЦІЯ_2 », повідомив що з ОСОБА_9 він знайомий, раніше ОСОБА_9 був у нього шефом, ставлення до останнього скоріше позитивне. ОСОБА_11 знав ОСОБА_9 , вони були товаришами, він знає з 2010 року. З 2010 року вони вже спілкувалися. ОСОБА_11 приїжджав до ОСОБА_9 і ми до нього. У ОСОБА_11 були корови ОСОБА_9 . Повідомив, що коли ОСОБА_11 був у лікарні, він особисто возив гроші у сумі 10 000 грн від ОСОБА_9 на лікування. З ОСОБА_9 вони їздили до дружини ОСОБА_11 , яка продала корів, що належали ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_12 , що проживає у АДРЕСА_2 , повідомив, що стосунки у нього з обвинуваченим нормальні, можна сказати дружні. З ОСОБА_9 вони познайомились в 2009 2010 роках, коли ОСОБА_12 купував майно у колгоспі КСП ім. Щорса в с. Старі Боровичі та Гвоздиківка. ОСОБА_9 працював юристом в сільгоспуправлінні і допомагав з оформленням документів. З ОСОБА_9 він познайомився через покійного ОСОБА_11 Знав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 спілкувалися та були друзями. Про відносини ОСОБА_9 з дружиною ОСОБА_11 йому невідомо. Повідомив, що він їй подарував все своє майно, але вона незаконно все продала. В розмові з ОСОБА_11 він чув, що в них з ОСОБА_9 були якісь взаємовідносини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що до ОСОБА_17 ставиться позитивно. В 2013-2014 роках працювала на посаді сільського голови Староборовської сільської ради. У власників майнових паїв виник конфлікт з ПСП ім. Щорса. До неї звертались пайовики про видачу компенсації або виділення майна в натурі. Вона була необізнана у процедурі розпаювання тому звернулась за допомогою до спеціаліста юридичного відділу, який її консультував, 5-6 разів приїжджав до сільради, після смерті ОСОБА_11 брав участь у загальних зборах пайовиків. ОСОБА_9 допомагав оформляти документи і пайовики отримали своє майно. Сільрада писала офіційні звернення. У ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були добрі стосунки. Повідомила, що вона знає, що ОСОБА_9 допомагав ОСОБА_10 розв`язати конфлікт. ОСОБА_10 офіційно зверталась за допомогою, результати звернень їй невідомі. Про обставини справи дізналася з газет, що ОСОБА_10 пропонувала хабар.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_9 в неї були службові стосунки, з ним її познайомив ОСОБА_11 коли вона була секретарем голови ПСП ім. Щорса, потім вона була переведена на посаду бухгалтера. Власники майнових паїв були незадоволені, в основному це були спадкоємці. Збори власників майнових паїв проходили у сільраді, на зборах вона не завжди була присутня. Роль ОСОБА_17 була консультативна. Хто запрошував на збори пайовиків ОСОБА_17 їй невідомо. У ОСОБА_11 з ОСОБА_17 були свої особисті стосунки, вони приїжджали з сім`єю. Про існування боргових зобов`язань ОСОБА_11 перед ОСОБА_9 їй нічого невідомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що на даний час вона працює продавцем у магазині. На даний момент до ОСОБА_17 у неї неприязного відношення не має. ЇЇ чоловік, ОСОБА_11 , був директором ПСП ім. Щорса, від нього вона чула прізвище ОСОБА_19 . ОСОБА_9 до них приїжджав. Чоловік з ОСОБА_9 співпрацював як з юристом. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_11 . Допомагав працювати з пайовиками. З ОСОБА_9 ближче познайомилась після смерті чоловіка.

Після смерті чоловіка вона успадкувала дане підприємство. Приступивши до виконання обов`язків директора, бухгалтер ОСОБА_18 одразу ж дала їй список організацій та фізичних осіб, яким ПСП ім. Щорса було винне, ОСОБА_9 у цьому списку не було. Через деякий час борг перед організаціями вона погасила. Перебуваючи на посаді директора у неї виник конфлікт з власниками майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса. Конфлікт полягав у тому, що ОСОБА_20 при колишньому керівництві ПСП ім. Щорса забрав землю, де випасали худобу, внаслідок чого не було пасовища для випасання худоби та вона стала худнути. У зв`язку з цими обставинами почався продаж корів. Оскільки вона не знала як вирішити конфлікт, то ОСОБА_9 приїхав та запропонував їй написати заяву, зразок якої він скинув на електронну адресу її сина - ОСОБА_21 . Вона написала заяву до Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА. Після чого, ОСОБА_9 приїжджав до сільської ради та вирішував виниклий конфлікт. Пояснив їй, що вона повинна викупити майнові паї, що вона по можливості і робила. Приблизно у грудні 2013 року виник інший конфлікт і вона знову звернулася за допомогою до ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 сказав їй, що в них з ОСОБА_11 була домовленість про 40 голів великої рогатої худоби, що становить 120 000 грн. Чи позичав чоловік гроші у ОСОБА_9 їй не було відомо. Розписок не було, тому вона не повірила про наявність боргу. Вона вважала, що було вимагання, оскільки не було розписок про боргові зобов`язання. Вона погодилась розрахуватись з ним.

Потім вона поговорила з товаришем про цю ситуацію, він сказав, що треба звернутися до УБОЗу, після чого вона звернулась до міліції і їй працівники міліції вручили у присутності понятих гроші в сумі 120 00 грн. які потім вона передала ОСОБА_9 у службовому кабінеті останнього. Гроші з неї ніхто не вимагав, але в неї не було грошей розрахуватись за корів. Чоловік був винний ОСОБА_9 ще 24 000 грн та 20 000 доларів США. Ці гроші вона віддала, приїжджала до ОСОБА_9 на дачу. Водій її чоловіка повідомив, що нібито чув розмову про 40 голів, тому вона звернулась в суд апеляційної інстанції з заявою про закриття справи.

Причетність обвинуваченого ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона державного обвинувачення доводила в судовому засіданні наступними доказами:
-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04.02.2014 року, згідно якого був проведений огляд грошових коштів в сумі 120 000 грн. (240 купюр по 500 грн. кожна), чотири купюри з яких, що мають наступні серії та номери: ВЕ 2002470, ЛД 1802513, ВХ 4150034, АА 7144094 були позначені з одного боку кожна спеціальним барвником, а інші - з торців були оброблені спеціальним барвником, після чого були надані ОСОБА_10 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_9 ;

- постановою прокурора від 03.02.2014 про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту шляхом помітки та вручення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошових коштів у сумі 120 000 грн для подальшої передачі ОСОБА_9 в якості неправомірної вигоди;
-протоколом про результати аудіо, - відеоконтролю за ОСОБА_9 від 04.02.2014 року та додатком до нього, матеріальним носієм інформації карта пам`яті Verbatim micro SDHC 8GB iнв. № НОМЕР_1 від 28.01.2014, згідно яких 31.01.2014 року та 03.02.2014 року в службовому кабінеті № 309 заступника директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 14, зафіксовані зустрічі та розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , під час останньої з яких, о 15 год. 59 хв. 30 сек. ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 120 000 грн.

-ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_22 від 25.01.2014 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його аудіо,-відеоконтролю без його відома;
-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 03.02.2014 року, згідно якого слідчим в присутності понятих було оглянуто грошові кошти в сумі 120 000 грн., а саме: 240 купюр по 500 грн. кожна, які надані УБОЗ УМВС України в Чернігівській області, з зазначенням серій та номерів купюр, 4 купюри з яких були позначені з одного боку кожна спеціальним барвником Світлячок-М та дві пачки грошових коштів з торців були оброблені спеціальним барвником Світлячок-М, які після огляду були надані ОСОБА_10 для подальшого використання щодо підтвердження фактичних даних про вимагання та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 ;

- протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 10.03.2014 року, згідно якого під час дослідження відеофіксації інформації на магнітному носії - карті пам`яті Verbatium micro CD HC 8Gb інв. № 721 від 28.01.2014 року, зафіксовані розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в службовому кабінеті обвинуваченого, зокрема, під час розмови 31.01.2014 ОСОБА_9 посилається на свою допомогу, в тому числі і поза рамками закону в оформленні складських приміщень КСП імені Щорса та відповідної документації;

- протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 11.03.2014 року, згідно якого під час дослідження відеофіксації інформації на магнітному носії - карті пам`яті Verbatium micro CD HC 8Gb інв. № 721 від 28.01.2014 року, зафіксовані розмови, починаючи з 12 год. 18 хв. 03.02.2014 року, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в службовому кабінеті обвинуваченого, зокрема, щодо оформлення документації по КСП імені Щорса і вказані особи домовляються про зустріч о 16 годині цього ж дня;

-протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 12.03.2014 року, згідно якого під час дослідження відеофіксації інформації на магнітному носії - карті пам`яті Verbatium micro CD HC 8Gb інв. № 721 від 28.01.2014 року, зафіксовані розмови, починаючи з 15 год. 49 хв. 03.02.2014 року, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в службовому кабінеті обвинуваченого;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільного телефону № НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні обвинуваченого ОСОБА_9 від 28.03.2014, згідно якого отримані дані про те, що між ОСОБА_9 та громадянкою (мобільний номер НОМЕР_3 ) відбулися телефонні розмови 30.01.2014 року, 31.01.2014 року, 03.02.2014 року, які вказують на підготовку та скоєння вказаною особою кримінального правопорушення. Інформація, яка була проведена внаслідок НСРД в електронному вигляді зберігається на оптичному носії інформації DVD +R 4.7 GB № 719 т від 28.01.2014;

-ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_23 від 25.01.2014 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільних телефонів № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , якими користується ОСОБА_9 ;
-протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 04.04.2014, відповідно до якого під час дослідження інформації з DVD-R диску 4,7 Gb Verbatium інв. №719-т від 28.01.2014 року, зафіксовані розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка користувалась мобільним терміналом з абонентським номером НОМЕР_3 та в розмовах містяться дані, що вказують на підготовку до скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення
-листом директора Департаменту агропромислового розвитку від 03.02.2014 року, відповідно до якого 03.02.2014 року заступник директора Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації ОСОБА_9 перебував на робочому місці та виконував службові обов`язки;
-Положенням про управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення Департаменту агропромислового розвитку обласної державної адміністрації, затвердженого директором Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації ОСОБА_24 від 14.02.2013 року, згідно п.п. 3.4, 3.5, 3.9 якого на ОСОБА_9 були покладені в тому числі і такі обов`язки, як здійснення заходів щодо роздержавлення і приватизації майна в галузях агропромислового виробництва, врегулювання земельних і майнових відносин в сільськогосподарських, міжгосподарських підприємствах агропромислового комплексу області; сприяння створенню ефективних форм господарювання на засадах приватної власності на майно і землю (надання консультаційної допомоги, перевірка відповідної документації, виготовлення проектів документів); розробка типових форм установчих документів, правил внутрішнього розпорядку, колективних договорів та інших документів для юридичних осіб системи агропромислового комплексу області;
- розподілом обов`язків директора та заступників директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської облдержадміністрації, затвердженого наказом директора Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації від 01.02.2013 року, відповідно до якого заступник директора Департаменту з питань організаційно-кадрової роботи, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення здійснює заходи щодо врегулювання земельних і майнових відносин між колишніми членами колективних сільськогосподарських підприємств та їх правонаступниками в реформованих сільськогосподарських, міжгосподарських підприємствах агропромислового комплексу області, забезпечує створення ефективних форм господарювання на засадах приватної власності на майно і землю (надання консультаційної допомоги, перевірка відповідної документації, виготовлення проектів документів), розробка типових форм установчих документів, правил внутрішнього розпорядку, колективних договорів та інших документів для юридичних і фізичних осіб системи агропромислового комплексу області;
-наказом начальника Головного управління агропромислового розвитку Чернігівської ОДА № 5 від 14.01.2013, відповідно до якого з 01.02.2013 року посаду заступника начальника Головного управління агропромислового розвитку Чернігівської ОДА начальника управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення перейменовано в заступника директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА начальника управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-компютерного та господарського забезпечення;
- листом заступника директора Департаменту агропромислового розвитку від 05.02.2014 року відповідно до якого ОСОБА_9 обіймає посаду заступника директора Департаменту - начальника управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення, яка відноситься до IV категорії;
- наказом начальника Головного управління сільського господарства і продовольства Чернігівської ОДА № 17-к від 12.05.2005 року, згідно якого заступнику директора Департаменту - начальнику управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення ОСОБА_9 з 01.05.2005 року присвоєно 7 ранг державного службовця;
- посадовою інструкцією заступника начальника управління організаційно-кадрової роботи, врегулювання відносин власності, юридичного, інформаційно-комп`ютерного та господарського забезпечення начальника відділу врегулювання відносин власності та правової роботи Департаменту агропромислового розвитку обласної державної адміністрації, затвердженою директором Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації від 14.02.2013, згідно п.2.5 якої заступник начальника управління начальник відділу здійснює заходи щодо врегулювання земельних і майнових відносин між колишніми членами колективних сільськогосподарських підприємств та їх правонаступниками в реформованих сільськогосподарських, міжгосподарських підприємствах області, забезпечує створення ефективних форм господарювання на засадах приватної власності на майно і землю (надання консультаційної допомоги, перевірка відповідної документації, виготовлення проектів документів); здійснює особистий прийом громадян відповідно до повноважень та вживає заходів щодо своєчасного розгляду їх пропозицій, заяв, скарг;
- копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, згідно яких підтверджується реєстрація 27.03.2001 року юридичної особи - ПСП ім. Щорса, засновником якого був ОСОБА_11 ;
- копіями свідоцтва про смерть від 22.05.2013 року, наказу № 1 від 11.05.2013 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2014 року, згідно яких 11.05.2013 року ОСОБА_10 приступила до виконання обов`язків директора ПСП ім. Щорса, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , його дружина ОСОБА_10 набула права власності на майновий пай члена КСП ім. Щорса.
-копією статуту ПСП ім. Щорса від 23.01.2014 року, згідно якого засновником підприємства є ОСОБА_10 , яка володіє 100% часткою статутного капіталу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом;
-заявою власників майнових сертифікатів ПСП ім. Щорса на адресу Департаменту агропромислового комплексу, з проханням вирішити питання про виділення майна в натурі власникам свідоцтв про право власності на майновий пай, яка була передана ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 з вказівкою розібратися з виїздом на місце;
-листами заступника директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА ОСОБА_9 від 18.09.2013 року та від 19.09.2013 року про результати розгляду даних заяв;
-висновком експерта № 165 від 31.03.2014, згідно якого в наданому на дослідження ноутбуці Samsung, модель NP300E5V, вилученому під час обшуку в службовому кабінеті обвинуваченого ОСОБА_9 , виявлено жорсткий диск Seagate (Samsung), модель ST320LM001, серійний номер S2TJJ9KD102434, на якому виявлено 65 файлів, що містять прізвище, ім`я, по-батькові « ОСОБА_10 » та 204 файли, що містять назву населеного пункту: с. Старі Боровичі;
-протоколом обшуку від 03.02.2014 року та відеозаписом слідчої дії, згідно яких слідчим в присутності понятих в службовому кабінеті № 309 заступника начальника Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА ОСОБА_9 за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 14, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 120 000 грн., а саме: 240 купюр по 500 грн., з яких 4 купюри в глибоких ультрафіолетових променях при використанні приладу Делюкс ілюмінують яскраво зеленим кольором, ноутбук марки Самсунг, серійний номер S9M591LD100056Z, пристрій схожий на флеш-карту пам`яті, мобільний телефон марки Самсунг Дуос(IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 ), сім-картки пам`яті ІНФОРМАЦІЯ_5 та МТС, робочий блокнот в обкладинці зеленого кольору, письмову заяву від імені ОСОБА_28 , записник в обкладинці зеленого кольору з написом Агро-Дім, при проведенні обшуку ОСОБА_9 добровільно видано піджак чорного кольору, внутрішня кишеня якого при застосуванні джерела ультрафіолетових променів ілюмінує яскраво зеленим кольором, з лівої кишені брюк видано його власні грошові кошти у сумі 800 грн., що було зафіксовано також за допомогою відеозапису.
-ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_29 від 05.02.2014 про надання дозволу на проведення обшуку приміщення службового кабінету № 309 адміністративної будівлі Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 14;
- протоколом огляду документів від 04.02.2014 року, згідно якого були оглянуті документи, вилучені 03.02.2014 року, в ході обшуку службового кабінету ОСОБА_9 , а саме: оригінал заяви на ім`я начальника Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА від імені ОСОБА_10 з наступним текстом: У зв`язку з обставинами, що склалися, а саме з можливим фактом з подальшою ліквідацією ПСП ім. Щорса, власником і директором якого я є, та враховуючи, що на балансі даного підприємства є майно пайового фонду, колишнього ПСП ім. Щорса. Прошу надати допомогу у розподілі майна.
-протоколом огляду від 05.02.2014 року, згідно якого слідчим оглянуто документи, які були добровільно видані 05.02.2014 року ОСОБА_10 , зокрема: протоколи загальних зборів колишніх членів КСП ім. Щорса № 10, акти приймання - передачі, заява ОСОБА_10 , перелік майна, що виділяється ОСОБА_10 переліки майна на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса, список осіб на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса, протокол № 14 засідання комісії з організації вирішення майнових питань, які виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, КСП ім. Щорса від 30.01.2014 року;
-протоколом огляду від 06.02.2014 року, згідно якого слідчим оглянуто CD-RW диск, на якому було виявлено два текстові документи та один заархівований документ;
-заявою ОСОБА_10 від 29.01.2014 року, відповідно до якої остання просить надати допомогу у розподілі майна пайового фонду ПСП ім. Щорса.
- протоколом освідування від 03.02.2014 року та відеозаписом до нього;
-постанови прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_30 від 03.02.2014 року;
- висновком експерта №10-071 від 07.03.2014 року, згідно якого на наданих на дослідження грошових коштах в сумі 120 000 грн., внутрішній кишені чоловічого піджака ОСОБА_9 , а також змивах з рук ОСОБА_9 наявні сліди спеціальної хімічної речовини (люмінофора), які мають спільну родову належність з контрольним зразком спеціальної хімічної речовини, що була використана для помітки грошових коштів та надана на дослідження;
-висновком експерта № 120 від 11.02.2014 року, згідно якого в пам`яті мобільного телефону SamsungDuosGT-C3322, IMEI НОМЕР_5 збережено 124 номери телефонів абонентів та 1 відправлене SMS- повідомлення; абонентський номер SIM - карти мобільного оператора Київстар НОМЕР_2 ; абонентський номер SIM - карти мобільного оператора МТС НОМЕР_7 ;
-заявою ОСОБА_10 та додатком до нього від 29.01.2014 року про виділення їй майна у приватну власність зі складу майна уточненого пайового фонду колишнього КСП ім. Щорса єдиним майновим комплексом на загальну суму 37271 грн. з наступним затвердженням цього переліку загальними зборами колишніх членів КСП ім. Щорса;
-проектами документів: актом приймання-передачі від 06.02.2014 року про те, що згідно рішення загальних зборів колишніх членів КСП ім. Щорса та свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП ім. Щорса зі складу майна уточненого пайового фонду колишнього КСП ім. Щорса майно на загальну суму 37271 грн. передається у приватну власність ОСОБА_10 , протоколу загальних зборів колишніх членів КСП ім. Щорса № 10 від 05.02.2014 року, на якому було затверджено майно, яке виділяється ОСОБА_10 у приватну власність зі складу майна уточненого пайового фонду КСП ім. Щорса єдиним майновим комплексом на загальну суму 37271 грн., а також затверджено перелік майна(станом на 30.01.2014 року) та список осіб(станом на 20.01.2014 року) на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса, переліку майна, що виділяється ОСОБА_10 , на суму 37271 грн., переліками майна на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса, списком осіб на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса, протоколом № 14 засідання комісії з організації вирішення майнових питань, які виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, КСП ім. Щорса від 30.01.2014 року, згідно якого було прийнято рішення про скликання загальних зборів колишніх членів КСП ім. Щорса, де на порядок денний виносились питання про затвердження переліку майна, що необхідно виділити ОСОБА_10 , у приватну власність, а також про затвердження переліку майна на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса та списку осіб на суму не витребуваних майнових паїв колишнього КСП ім. Щорса;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2014 року.
Так, факт передачі ОСОБА_10 обвинуваченому 120 000 грн 03.02.2014 близько 15 год. 50 хв. у службовому кабінеті № 309, розташованому в адміністративній будівлі Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА в м. Чернігові, по проспекту Миру, 15 є безумовним, однак, на думку суду, призначення цих коштів як неправомірної вигоди не підтверджується жодним доказом.
З показань самої ОСОБА_10 , наданих у судовому засіданні, що є ключовими у даному кримінальному провадженні, вбачається, що факту вимагання грошей з боку ОСОБА_31 не було. ОСОБА_10 звернулась до правоохоронних органів, оскільки в неї були відсутні кошти, щоб розрахуватись з ОСОБА_9 . ОСОБА_10 повідомила суду, що в суді апеляційної інстанції наголошувала на тому, що кошти в сумі 120 000грн, які вона передала ОСОБА_9 були не неправомірною вигодою, а боргом.
Вказані показання свідка ОСОБА_10 , спростовують пред`явлене обвинувачення.
Твердження обвинуваченого, що дані кошти були боргом, які він надав ОСОБА_11 для придбання 40 голів великої рогатої худоби, у судовому засіданні не спростовані та дані показання обвинуваченого підтверджуються показаннями самої ОСОБА_10 та побічно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.
Додатками до протоколу можуть бути:
1) спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів;
2) письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії;
3) стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії;
4) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.
Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Згідно ст. 252 КПК України фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством.
Проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших засобів.
Протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.
Прокурор вживає заходів щодо збереження отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій речей і документів, які планує використовувати у кримінальному провадженні.
За приписами ч. 1 ст. 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.
Верховний Суд у постанові від 01.02.2021 по справі № 127/4546/16-к зазначив, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України).
У судовому засіданні суд і сторони кримінального провадження були позбавлені можливості переглянути носій інформації - карту пам`яті VerbatimmicroSDHC 8GBiнв. №721m від 28.01.2014, що є додатком до протоколу про результати аудіо, - відео контролю за ОСОБА_9 від 04.02.2014 року, оскільки при під`єднанні комп`ютер не розпізнавав даний носій. Також у судовому засіданні було встановлено, що цілісність конверту, в котрий був поміщений даний носій інформації, було пошкоджено.

Отже, суд був позбавлений можливості безпосереднього дослідження даного доказу, тому за приписами норм КПК України відомості, що містяться на носії інформації - карті пам`яті VerbatimmicroSDHC 8GBiнв. № НОМЕР_1 та відображені у протоколі про результати аудіо, - відеоконтролю за ОСОБА_9 від 04.02.2014 року, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 10.03.2014, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 11.03.2014, протоколі дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 12.03.2014 не можуть бути визнані доказами.

Відповідно до ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.
З наданого стороною обвинувачення суду проколу про результати аудіо,- відео контролю за ОСОБА_9 від 04.02.2014 дана негласна слідча (розшукова) дія була проведена на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_32 . Натомість в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_22 від 25.01.2014 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його аудіо,-відеоконтролю без його відома.
Отже, процесуальний документ, на підставі якого, як вбачається з протоколу про результати аудіо-, відео контролю за ОСОБА_9 від 04.02.2014, була проведена дана негласна слідча (розшукова) дія в матеріалах кримінального провадження відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачення ґрунтується на доказах, отриманих у результаті проведених негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Для доведення допустимості результатів негласних слідчих (розшукових) дій (НСРД) мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки зі змісту цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.
Частина дванадцята ст. 290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості, як докази у невідкритих матеріалах.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2017 року (справа № 671/463/15-к), не відкриття матеріалів сторонами одна одній у порядку ст. 290 КПК України після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.
Зазначену правову позицію підтвердила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к, при цьому вказала, що для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою для їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їхні постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки зміст цих документів дасть сторонам можливість перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону під час їх проведення у кримінальному провадженні.
Уточнюючи наведені правові позиції Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.10.2019 виклала правовий висновок, згідно якого докази у вигляді результатів НСРД повинні бути відкриті стороні захисту у порядку, визначеному статтею 290 КПК України. Однак процесуальні документи, в тому числі ухвали слідчого судді, про дозвіл на проведення НСРД у виключних випадках можуть бути надані й під час розгляду справи в суді. Невідкриття таких процесуальних документів до моменту передачі кримінального провадження до суду не може бути безумовною підставою для визнання результатів НСРД недопустимими доказами. Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення таких процесуальних документів і їх не має в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.
Враховуючи, що негласні слідчі (розшукові) дії проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, ця сторона має їх у своєму розпорядженні, зокрема прокурор - процесуальний керівник у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК прокурор має повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування.
Стосовно процесуальних документів, які мають гриф секретності, то за змістом статей 85, 92, 290 КПК прокурор - процесуальний керівник у кримінальному провадженні зобов`язаний під час досудового розслідування заздалегідь ініціювати процедуру їх розсекречення одночасно з результатами цих негласних слідчих (розшукових) дій і забезпечити відкриття вказаних документів на етапі закінчення досудового розслідування.
За наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

На необхідності надання доступу стороні захисту до матеріалів, які стосуються негласних слідчих (розшукових) дій, як гарантії справедливого судового розгляду неодноразово наголошував у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини («Едвардс і Льюіс проти Сполученого Королівства», «Джасперс проти Сполученого Королівства», «Раманаускас проти Литви», «Банніков проти Росії» та ін.).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при завершенні досудового розслідування стороною обвинувачення не були відкриті та надані стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК документи (процесуальні рішення), на підставі яких у справі проводились негласні слідчі (розшукові) дії, зокрема: постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 3 лютого 2014 року, ухвала слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 25 січня 2014 року про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_9 , ухвала слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 25 січня 2014 року про надання дозволу на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж - мобільних телефонів, якими користувався ОСОБА_9 .
Ці документи було долучено до справи лише під час судового розгляду в суді першої інстанції.
Зважаючи на вимоги кримінального процесуального закону, правові позиції Верховного Суду, а також не відкриття стороні захисту постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину та ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення НСРД у відповідності до ст. 290 КПК України, суд вважає, що докази (основні та похідні) зібрані в рамках проведення таких негласних слідчих розшукових дій мають бути визнані недопустимими.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутній корінець платіжного доручення, який би свідчив про видачу працівникам міліції витрат спеціального призначення в цьому кримінальному провадженні для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту.
Згідно з ч. 1 ст. 273 КПК України за рішенням керівника органу досудового розслідування, прокурора під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути використані заздалегідь ідентифіковані (помічені) або несправжні (імітаційні) засоби. З цією метою допускається виготовлення та використання спеціально виготовлених речей і документів, створення та використання спеціально утворених підприємств, установ, організацій. Використання заздалегідь ідентифікованих або несправжніх (імітаційних) засобів з іншою метою забороняється.
На противагу цьому, в постанові прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 03 лютого 2014 року відсутнє посилання на використання в даній негласній слідчій (розшуковій) дії заздалегідь помічених грошових коштів, а також не визначено, хто є власником грошових коштів, які в подальшому були вручені ОСОБА_10 ОСОБА_33 .
Колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 01 липня 2020 року по справі № 643/10749/14-к був зроблений висновок, відповідно до якого оперативна закупка наркотичних засобів є грубим порушенням КПК України в разі відсутності корінця про видачу працівникам СБУ коштів на таку закупку.
Враховуючи, що спеціальний слідчий експеримент, як і оперативна закупка, є формою негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину, кошти для використання під час проведення спеціального слідчого експерименту також повинні надаватись органом, який здійснює досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, на підтвердження чого матеріали кримінального провадження повинні містити корінець про видачу відповідному органу досудового розслідування коштів на проведення такої НСРД.
Таким чином, за відсутності належного підтвердження видатків спеціального призначення, при розгляді матеріалів кримінальної справи не встановлені дані про те, що за гроші були використані для спеціального слідчого експерименту, немає даних й про законність їх походження.
При вирішенні питання про справедливий судовий розгляд ЄСПЛ у п. 73 рішення ЄСПЛ від 30 червня 2008 р. по справі «Гефген проти Німеччини» застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
Так, доктрина «плодів отруйного дерева» формулювалась Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України»
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини») Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими
Тобто, всі похідні докази від недопустимих доказів, також є недопустимими доказами.
У зв`язку з наведеними вище обставинами істотним порушенням норм КПК України, суд визнає недопустимими наступні докази, зокрема: протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 04.02.2014, протокол огляду та вручення грошових коштів від 3 лютого 2014 року, висновок експерта № 10-071 від 07.03.2014, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону № НОМЕР_2 від 28.03.2014, додаток № 1 до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону № НОМЕР_2 від 28.03.2014 оптичний носій інформації DVD +R 4.7GB № 719 т від 28.01.2014, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 04.04.2014.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
При цьому обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
За вимогами ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Також, відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Стаття 373 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.
Суд зі свого боку забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, проте сторона обвинувачення не надала суду достатніх, вагомих та допустимих доказів, які б у своїй сукупності доводили винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, яка проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечувала, в їх сукупності, дійшов висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 368 КК України ( в редакції Закону України № 222-VII від 18.03.2013).
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 368 КК України та виправдати через недоведеність в його діянні складу вказаного кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати в сумі 2459 грн 28 коп. віднести в рахунок держави.

Речові докази:
- DVD-R диск 4,7 Gb інв. № 719 н/т від 28.01.2014, карту пам`яті Verbatium micro CD HC 8Gb інв. № 721 від 28.01.2014, CD-RW диск із проектами документів, оригінал заяви від імені ОСОБА_10 на ім`я начальника Департаменту агропромислового розвитку, документи, видані ОСОБА_10 під час її допиту в ході досудового розслідування, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп., які поміщені до індивідуального сейфу депозитного сховища Чернігівського відділення АТ Укрексімбанк - повернути Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області;
- піджак чорного кольору, записну книжку в обкладинці зеленого кольору з написом СП Агро Дім, мобільний телефон «Самсунг Дуос» повернути їх законному володільцю ОСОБА_9 ;
- тампони зі змивами з лівої та правої руки ОСОБА_9 , зразок хімічної речовини, контрольний ватний тампон - знищити;
- ноутбук марки «Самсунг», вилучений під час обшуку службового кабінету ОСОБА_9 , що належить Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації повернути Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1