Справа № 184/1142/21
Номер провадження 1-кп/184/175/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000070 від 06.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каспінськ, Свердловської області, Росія, громадянина Росії, освіта середня, працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 17.03.2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 23.04.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання строком 6 місяців за вироком Орджонікідзевського міського суду від 17.03.2011, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.07.2014 за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11.07.2014 від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014;
- 14.11.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 17.12.2019 знятий з обліку по закінченню іспитового строку;
- 14.04.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2021 о 21 год. 55 хв. ОСОБА_3 , з метою придбання продуктів харчування, прийшов у магазин «Продукти - 53» ТОВ «АТБ - Маркет», який розташований за адресою вул.Л.Чайкіної, 29 в м. Покров Дніпропетровської області. Перебуваючи в зазначеному магазині, у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ТОВ «АТБ-Маркет».

В цей же день о 22 год. 04 хв., реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «Продукти - 53» ТОВ «АТБ - Маркет», розташованому за адресою вул. Л.Чайкіної, 29 в м. Покров Дніпропетровської, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав пляшку віскі 0,5л Ballentines Finest 40% об ск/бут, вартість якої згідно довідки про вартість викраденого товару від 06.05.2021 складає 392 гривні 30 копійок, належну ТОВ АТБ-Маркет».

Після цього, ОСОБА_3 , вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, але не зміг закінчити кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину «Продукти-53» ТОВ «АТБ - Маркет».

Таким чином, ОСОБА_3 намагався заподіяти матеріальний збиток в АТБ - Маркет» на суму 392 гривні 30 копійок.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що у травні цього року, у вечірній час, точну дату та час не пам`ятає, він зайшов до супермаркету «АТБ», розташованого біля училища у 35-му мікрорайоні в м. Покров. Перебуваючи всередині, він захотів спробувати на смак віскі, яке раніше ніколи не пив, тому, не маючи грошей та переконавшись, що його дій ніхто не помічає, він вирішив взяти з прилавку пляшку віскі, вартістю близько 400 гривень, яку поклав за пазуху. Потім він пройшов в обхід кас до виходу із супермаркету, проте, на виході з супермаркету був зупинений охоронцем, який викликав поліцію. Він ( ОСОБА_3 ) відразу віддав пляшку. У вчиненому щиро кається, засуджує свій вчинок.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що судом роз`яснено суть обвинувачення, ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, що підтверджується звукозаписом судового засідання (з 10 год. 23 хв. до 10 год. 25 хв. 01.09.2021 р.), суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів кримінального провадження, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно, якщо особа вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, яке виявилось в тому, що ОСОБА_3 визнав
свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого та бажання
не допускати в майбутньому подібних вчинків. Водночас, суд не визнає обставиною, яка зазначена в обвинувальному акті як така, що пом`якшує покарання обвинуваченому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано до суду доказів останнього.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , а саме - рецидив злочинів (як зазначено в п.1 ч.1 ст. 67 КК України), суд не приймає до увагу, враховуючи ступень тяжкості попередньо вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Відповідно до ч.3 ст. 67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не назначені в ч.1 цієї статті.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючої обставини; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів на останнього не надходило.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, звертаючи увагу на схильність обвинуваченого до девіантної поведінки, нетривалий проміжок часу (менше одного місяця), який пройшов між попереднім вироком та закінченим замахом на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), мотиви, які спонукали обвинуваченого до вчинення злочину, вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 року було засуджено за ч. 1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, тобто до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 71 КК України і визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 року, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати 06 (шість) місяців обмеження волі, із невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-пляшку віскі 0,5л Ballentines Finest 40% об ск/бут, передану під розписку адміністратору залу ТОВ «АТБ-Маркет» - ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили ? залишити ТОВ «АТБ-Маркет»;
-диск з відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили ? залишити в матеріалах справи.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовується.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1