Справа № 461/8699/21
Провадження № 1-кп/461/256/22
УХВАЛА

26.01.2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 461/8699/21 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Галицького районного суду м.Львова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України.
26.01.2022 р. в судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. В клопотанні прокурор зазначив про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому крмінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за один із яких законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, порушив обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також існують обгрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість запобіганням їх шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 строком до 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, просили відмовити в задоволенні данного клопотання.

Заслухавши учасників кримінального провадження суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 перевірена слідчим суддею під час обрання останнім запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та за ч.4 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Немає міцних соціальних зв`язків, оскільки в останнього немає офіційних джерел доходу, не одружений. Крім цього, останній порушив обраний йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вищевикладені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за які передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Також обвинувачений ОСОБА_4 може здійснювати вплив на потерпілого та свідків, оскільки підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством та йому на даний час відомі окремі анкетні дані потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Сукупність вищеперелічених відомостей про обвинуваченого є вагомою для підтвердження можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідка та не може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вищевказані ризики є вагоми та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 , задовольнити.
Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до 25.03.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1