Справа № 385/1379/21
Провадження № 1-кс/385/218/21
22.10.2021 року м. Гайворон
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, ФОП, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -
старший слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням, яке погоджено з начальником Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в якому просить обрати ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання вказано про те, що 20.10.2021 близько 21:30 год. в приміщенні майстерні «Ремонт взуття» за адресою: вул. Василя Стуса, 27 Г, м.Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Через деякий час, 21.10.2021 близько 02:30 год ОСОБА_10 , внаслідок надмірно вжитих алкогольних напоїв, вийшовши з приміщення майстерні, почав справляти природні потреби на площадці перед вхідними дверима.
Будучи обурений діями ОСОБА_10 , які викликали в ОСОБА_5 відчуття злості та ненависті до останнього, на ґрунті раптових неприязних відносин, в нього виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому.
Невідкладно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, взяв зі столу до своєї правової руки кухонний ніж, довжиною леза 7 см та вийшов з приміщення майстерні. Підійшовши до ОСОБА_10 , який знаходився на площадці перед вхідними дверима, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тримаючи ніж в правій руці, наніс 4 (чотири) послідовних удари у життєво важливі органи потерпілого - шию, праву лопатку ззаду, передню поверхню грудної клітини, спричинивши йому проникаюче поранення зліва четверте підребер`я з пошкодженням серця, від якого він втратив свідомість.
Вказані протиправні дії ОСОБА_5 були помічені свідком ОСОБА_11 , який викликав «швидку допомогу» для доставлення ОСОБА_10 до КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради Кіровоградської області, де він помер в реанімаційному відділенні від гострої крововтрати внаслідок колото-різаного проникаючого поранення передньої поверхні грудної клітки з пошкодженням серця.
22.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: трьома протоколами огляду місця події від 21.10.2021, протоколом огляду трупа від 21.10.2021, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
В клопотанні слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у скоєнні вбивства, тобто умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, так як на даний час ще проводяться слідчі дії спрямовані на здобуття доказів, які мають значення для даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винуватим. Оскільки свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та потерпіла ОСОБА_15 , надали покази, які доводять причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, водночас вказані особи проживають в одному населеному пункті з підозрюваним, з якими останній особисто знайомий, то наявні достатні дані вважати, що ОСОБА_5 може здійснювати на них тиск та залякування з метою відмови від підтвердження наданих показів в суді або їх зміни, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду.
У зв`язку з наведеним вважає застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.
Слідчий підтримав клопотання.
Підозрюваний просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту аргументуючи тим, що не хотів вбивати ОСОБА_16 , усвідомлює тяжкі наслідки скоєного ним.
Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що такий є надмірно суворим. Просить обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт. Також, вважає, що важливими обставинами є те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, сумнівається в правильності кваліфікації дій підозрюваного стороною обвинувачення.
Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку:
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
21 жовтня 2021 року ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
22 жовтня 2021 року ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться в протоколі допиту підозрюваного, протоколах огляду місць подій від 21.10.2021, протоколі огляду трупа від 21.10.2021, протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя також бере до уваги те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке законом визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, те, що умисел заподіяння злочину виник раптово, потерпілому завдано численні колото-різані рани у життєво важливі ділянки тіла шию, грудну клітку, спину, спричинено наслідки у виді смерті потерпілого, підозрюваний повідомив, що викинув ніж, який було знайдено на даху будівлі. У зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про існування значних ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, усвідомлюючи неминучість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі; впливати на свідків, потерпілих, так як досудове розслідування триває.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Слідчий суддя погоджується, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.
Одні лише доводи підозрюваного та його захисника щодо наявності постійного місця проживання, наявність на утриманні малолітніх дітей, сталих соціальних зв`язків та обрання у зв`язку з цим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можуть бути єдиною беззаперечною підставою, для обрання більш м`якого запобіжного заходу та гарантією того, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення з урахуванням встановлених конкретних обставин саме даного кримінального провадження.
Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.
З цих же підстав доводи захисту про відсутність підстав для обрання запобіжного у виді тримання під вартою слідчий суддя вважає спростованими.
Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, його наслідки у вигляді смерті, спроби позбавитись знаряддя злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не дозволить ОСОБА_5 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку, з урахуванням строку досудового розслідування та того, що підозрюваного було затримано в порядку 208 КПК України 21.10.2021 (ч. 2 ст. 197 КПК України)
Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -
В задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого задоволити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 19 грудня 2021 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з 14:35 год 21 жовтня 2021 року, тобто з дати затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Строк дії ухвали - до 19 грудня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду ОСОБА_1

Дата документу 22.10.2021