УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 761/23876/17, у кримінальному провадженні №0000064, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 761/23876/17, у кримінальному провадженні №0000064, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 309 КК України, а саме, на: нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000, об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 44.1 кв. м., житлова площа 24.1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2017 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищезазначене майно.
Водночас, на думку адвоката, вказаний захід забезпечення кримінального провадження на даний час необхідно скасувати, оскільки арешт накладено з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання; при цьому, впродовж чотирьох років з дня пред`явлення ОСОБА_6 підозри останньому не було пред`явлено обвинувачення, що свідчить про необґрунтованість висунутої йому підозри.
Крім того, в обґрунтування свого клопотання адвокат також зазначає, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не встановлено жодного потерпілого і розмір шкоди, завданої діями ОСОБА_6 . Також у даному провадженні жодною особою не заявлено до ОСОБА_6 цивільний позов.
Відтак, на думку адвоката, на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання з підстав у ньому наведених, а також зазначив, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено, арешт накладено вже досить давно, більше двох років з підозрюваним ОСОБА_6 жодних слідчих дій не проводиться, а тому на даний час потреба у збереженні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та скасування арешту на майно, оскільки пред`явлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою та санкцією статті Кримінального кодексу України передбачена можливість призначення покарання у вигляді конфіскації майна, а тому даний час потреба у збережені арешту майна підозрюваного не відпала. Крім того, зазначив, що ухвалою слідчого судді відмовлено в накладенні арешт на вказану квартиру в частині заборони ОСОБА_6 використовувати та розпоряджатися вказаним майном, а відтак його права суттєво вказаним заходом забезпечення кримінального провадження не обмежуються. Щодо строків проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні прокурор зазначив, що на даний час направлено запит до компетентного органу Сполучених Штатів Америки щодо надання міжнародно-правової допомоги і до цього часу вказаний запит не виконано.
Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до положень ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

В той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2017, наразі триває, зокрема, органом досудового розслідування очікується виконання запиту про міжнародно-правову допомогу.

При цьому, матеріали клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2017 у справі №761/23876/17, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки вказане майно може бути конфісковане за вироком суду.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що арешт накладено на майно підозрюваного без заборони використання та розпорядження вказаним майном, що свідчить про відсутність негативних наслідків для підозрюваного, у зв`язку із застосуванням вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Також слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.10.2021 вже було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання з аналогічних підстав.
За таких обставин, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінальних правопорушень, які розслідуються в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 761/23876/17, у кримінальному провадженні №0000064, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1