Провадження № 1-кс/161/8803/21
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна

м. Луцьк 15 листопада 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 08.11.2021, за адресою: м. Луцьк, пр.Перемоги, 3, а саме: транспортного засобу марки «Опель Вектра», н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключа до даного транспортного засобу та реєстраційного документу на транспортний засіб (респуб. Польща) серії 3369640, з забороною відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 08.11.2021 до ЄРДР за №0002445,за попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України.

Під час проведення огляду місця події 08.11.2021 були вилучені речі, які постановою слідчого від 09.11.2021 визнано речовими доказами, оскільки зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

В судове засідання прокурор, слідчий та власник майна не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, подане клопотання підтримують повністю, а власник не заперечує щодо арешту майна, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна до задоволення не підлягає.

З матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль, ключі до нього та документ на транспортний засіб, були вилучені під час проведення огляду місця події 08.11.2021, клопотання подано до суду 09.11.2021, що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Встановлено, що постановою слідчого від 09.11.2021 транспортний засіб марки «Опель Вектра», н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , ключ до даного транспортного засобу та реєстраційний документ на транспортний засіб (респуб. Польща) серії НОМЕР_3 визнано речовими доказами, однак вказана постанова є формальною, не містить чітких посилань та критеріїв, визначених ст.98 КПК України. У постанові не вказано, що конкретно із вилучених речей є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Так, ні з зазначеної постанови, ні з матеріалів клопотання, не встановлено відомостей, які вказують про те, що усі вказані речі мають значення речових доказів в даному провадженні, тобто, що вказані речі зберегли на собі сліди протиправної діяльності є засобами або знаряддями його вчинення або ж у них містяться відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування.

Оскільки предметом кримінального правопорушення у даному провадженні є колеса до автомобіля (тобто не майно, що вказане у клопотанні).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, на думку суду, накладення арешту на вказані у клопотанні речі буде порушувати права власника на мирне володіння майном, законність походження якого доведена в ході судового розгляду.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
В зв`язку з наведеним, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на дане майно, в зв`язку з чим у клопотанні слідчого слід відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду 08.11.2021 відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1