Справа № 2033/1-610/11
Провадження № 1-кс/645/1966/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду заяви про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами,-
встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває заява ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2012 року відносно нього за нововиявленими обставинами.
28.12.2021 року від ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2012 року відносно нього за нововиявленими обставинами.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
Від судді ОСОБА_5 будь-які пояснення з приводу поданої заяви про відвід не надійшли.
Суд, вислухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили.
13.02.2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 подано заяву про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами по кримінальній справі №2033/1-610/11.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана заява 13.02.2019 року була передана головуючому судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 15.02.2019 року повернуто заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами.
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_4 не надано жодних доказів на підтвердження обставин, наведених ним в своїй заяві, що на його думку доводять його невинуватість, експертиза, на яку він посилається, була проведена 27.04.2018 року, з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 звернувся 13.02.2019 року, тобто після спливу майже десяти місяців як було проведено експертизу, останній не порушує перед судом питання про поновлення йому строку, для подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вважаючи його не пропущеним, тобто не вказано причин пропуску строку, передбаченого ч.1 ст.461 КПК України, а також не наведені підстави для його поновлення.
На підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 13.05.2021 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2019 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.06.2021 року заява ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами передана в провадження судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 , прийнята нею до свого провадження, на теперішній час здійснюється її судовий розгляд.
На обгрунтування письмової заяви про відвід судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 ОСОБА_4 посилається на те, що суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_5 в минулому на протязі тривалого часу розглядала заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами, залишала такі заяви без розгляду, що встановлено ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.05.2021 року, тим самим безпідставно перешкоджала в реалізації конституційних прав заявника на доступ до правосуддя, тобто висловила своє судження по данній справі.
Згідно п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Водночас стаття 76 КПК України не містить положень про неможливість повторної участі судді, яким на стадії прийняття до провадження заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ухвалив рішення про повернення заяви такої заяви заявнику в разі у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої інстанції в разі скасування апеляційним судом відповідної ухвали.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Як вбачається із змісту ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2019 року підставами повернення заяви суд зазначив процесуальні перешкоди, а саме звернення ОСОБА_4 із заявою про скасування вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами після спливу майже десяти місяців як було проведено експертизу від 27.04.2018 року, на яку він посилається як на нововиявлену обставину, при цьому ОСОБА_4 не порушував питання про поновлення йому строку, для подання заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, вважаючи його не пропущеним, тобто не вказано причин пропуску строку, передбаченого ч.1 ст.461 КПК України, а також не наведені підстави для його поновлення.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення забезпечення особі права на справедливий суд, приймаючи до уваги відсутність суджень щодо винуватості ОСОБА_4 відповідно до вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року та беззаперечного існування доказів його невинуватості, на які він посилався при поданні заяви про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами, а посилання виключно на процесуальні перешкоди щодо недотримання строків подання відповідної заяви, відсутні підстави вважати, що суддя ОСОБА_5 до постановлення остаточного рішення за заявою ОСОБА_4 висловила власну позицію щодо наявності підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Інші доводи, викладені в заяві про відвід, зокрема посилання на ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року та 10.05.2017 року , які не скасовані у встановленому законом порядку, висновків суду щодо не доведеності наявності обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про її певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, не спростовують.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду заяви про перегляд вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.01.2012 року за нововиявленими обставинами- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1