Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9843/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000386,

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000386 у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на ноутбук марки «HP ProtectSmart» без розпізнавальних позначок в корпусі білого кольору, з наявним пошкодженням в правому верхньому куті разом із зарядним пристроєм чорного кольору- відмовлено.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вважає безпідставним та недоведеним посилання прокурора на те, що майно, що перебувало у володінні ОСОБА_8 може містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ноутбук марки «НР РгоtесtSart» без розпізнавальних позначок в корпусі білого кольору, з наявним пошкодженням в правому верхньому куті разом із зарядним пристроєм чорного кольору перебуває у володінні ОСОБА_8 , оскільки був вилучений за місцем його проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що на виконання доручення прокурора Житомирської окружної прокуратури УСБ України в Житомирській області встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_9 підтримує дружні відносини з ОСОБА_8 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ., на постійній основі спілкується з ОСОБА_10 стосовно діяльності останнього, в тому числі стосовно винесення виконавчих приписів.

Також, відповідно до рапорта УСБУ в Житомирській області встановлено, що ОСОБА_8 в травні поточного року допомагав ОСОБА_9 вивозити з офісного приміщення останнього невідому документацію, яка була доставлена за місцем реєстрації

ОСОБА_8 зв`язку з вищевикладеним, встановлено, що ОСОБА_8 на постійній основі спілкується з ОСОБА_10 стосовно діяльності останнього, в тому числі стосовно винесення виконавчих приписів, як наслідок, на вилученому комп`ютері може зберігатися відомості, що стосуються кримінального провадження, необхідні для прийняття законного рішення, шляхом проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст.132 КПК України, застосування таких заходів допускається за умови доведення слідчим, прокурором існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотання слідчого і може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 190 КК України внесеного до ЄРДР за №0000130 від 06.04.2021 року.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало самостійне виявлення прокурором кримінальних правопорушень, а саме щодо зловживання приватним нотаріусом ОСОБА_11 своїми повноваженнями, з метою отримання неправомірної вигоди, вчинення виконавчих написів про стягнення з громадян заборгованості за договорами, які не укладались, що кваліфіковано за ч. 2 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року у кримінальному провадженні №0000130 надано дозвіл слідчому на проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_12 .

Згідно протоколу обшуку від 28.07.2021 року за адресою АДРЕСА_1 , за результатом проведення обшуку вилучено ноутбук марки «НР РгоtесtSart» без розпізнавальних позначок в корпусі білого кольору, з наявним пошкодженням в правому верхньому куті разом із зарядник пристроєм чорного кольору.

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирскій оласті ОСОБА_13 від 28.07.2021 року вказаний ноутбук визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000130.

Згідно п. 1-3 ч. 1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Натомість клопотання прокурора у якому порушено питання про арешт майна, не доведено, яким критеріям, визначеним статтею 98 КПК України відповідає вилучене майно у даному кримінальному провадженні, які конкретно факти чи обставини прокурор, слідчий має намір підтверджувати за допомогою вилученого ноутбука.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що безпідставним та недоведеним залишилось посилання прокурора на те, що майно, що перебувало у володінні ОСОБА_8 може містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Не є переконливим та достатніми доводом для обмеження власника у володінні майном, знайомство ОСОБА_11 з ОСОБА_8 , а також і рапорт оперативного працівника з якого лише слідує, що ОСОБА_11 допомагав перевозити певні речі, дані, що він приховувати злочин, був його співучасником, тощо не надані.

При вирішенні клопотання про арешт, поряд з іншим, слідчий суддя також повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту для третіх осіб.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на майно, оскільки прокурором, на час розгляду даного клопотання, не доведено належними та допустимими доказами, що вказане майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 10 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000386 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: