н/п 1-кс/953/8519/21
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час досудового розслідування встановлено, що 30.08.2021 близько о 14:30 год. в районі 72 км + 350 м автодороги Харків-Ахтирка, в селі Куп`єваха Богодухівського району Харківської області, попередньо, сталося контактування під час руху двох попутних транспортних засобів, а саме: автомобілю «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , 1966 р.н. з мопедом «YAMAHA» (без р.н.) під керуванням ОСОБА_5 , 1966 р.н., яка впала з мопеду та загинула на місці події. Після проведення огляду місця події та автомобіля «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , о 20:30 годині 30.08.2021 дані транспортні засоби були вилучені як речові докази та направлені на майданчик автотранспортного підприємства ТОВ «АТП Автотранс», розташованого за адресою: м. Харків вул. 2-й Вологодський в`їзд, 6 для подальшого відповідального зберігання.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, прокурор, вважаючи автомобіль речовим доказом, просить накласти арешт на автомобіль «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Слідчий суддя, вивчивши клопотання прокурора, приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, в порушення вимог п. 1 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні прокурора про арешт майна підстава та мета арешту вказані не конкретно, в загальних рисах.
Виходячи зі змісту клопотання, прокурор не зазначає критеріїв, визначених ст. 98 КПК України, яким би відповідало майно, яке зазначається в клопотанні, оскільки не зазначається, чи отримали внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодження та чи містять вони сліди контакту внаслідок ДТП.
З клопотання прокурора про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) прокурор просить застосувати в даному випадку.
Зазначене позбавляє слідчого суддю можливості надати об`єктивні судження доцільності арешту зазначеного в клопотанні майна для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України, доведеності того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, можливості виконання завдання для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
Частиною третьою статті 172 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1