Справа №635/147/22
Провадження №1-кп/635/755/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001750 від 18 листопада 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту в період часу з 23-00 по 06-00 наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 , та покладення на нього обов`язків, передбачених п.п.1 2, 3, 8 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність обґрунтованої підозри, вагомість доказів, а також того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, у зв`язку з чим він може переховуватись від суду, що свідчить про наявність та продовження існування ризику, встановленого ухвалою суду, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим вважає неможливим запобігти йому шляхом застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, скасувати обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, посилаючись на відсутність та недоведеність зазначених прокурором ризиків, на підтвердження яких не надано жодного доказу; зазначив, що ОСОБА_4 , перебуваючи під нічним домашнім арештом обмежений вільно пересуватись в нічний час, в нього було вилучено паспорт та інші документи, що дають право виїзду з України, що позбавляє його можливості переховуватись. Звернув увагу, що ОСОБА_4 є пенсіонером, якому 71 рік, проживає з дружиною, має позитивну характеристику, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має стійкі суспільні зв`язки, у зв`язку з чим подальше застосування нічного домашнього арешту є не обґрунтованим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту. Зазначив, що переховуватись від суду не буде.

Представник потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу за його відсутності, з клопотанням ознайомлений, підтримує його у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, прийшов до наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення строку застави. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2021 року скасовано, застосовано до ОСОБА_4 строком до 15.01.2022, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 8 частини 5 статті 195 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк запобіжного заходу спливає 15 січня 2022 року.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою" № 14 від 19.12.2014, відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Беручи до уваги вимоги положень ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, у своєму рішенні "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 27.03.91, Європейський, суд зазначив про те, що наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

У зв`язку з чим, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, який став підставою для обрання запобіжного заходу, продовжує існувати та виправдовує обраний запобіжний захід, суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора і застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому у певний період доби без дозволу суду залишати житло строком на два місяці з покладенням відповідно до ч. 5ст. 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленому ризику та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в певний період доби.
Суд не може погодитись з доводами захисника щодо відсутності або втрати актуальності ризику, який існував на час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.
Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 197 України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до двох місяців, тобто до 13 березня 2022 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом часу дії ухвали:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 13 березня 2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Відділення поліції №2 Харківському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 січня 2022 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1