Справа № 643/507/22
Провадження № 1-кс/643/251/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002516 від 22.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, за процесуальним керівництвом Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002516 від 22.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, щодо невстановленої особи, яка 30.11.2021 приблизно о 15 год., перебуваючи у магазині «Агромол» по вул. Гв. Широнінців, 8-А, таємно, шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном Redmi 9 C NFC Sunrise Orange 3 GB RAM 64 GB ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чим завдала заявниці матеріальних збитків на 6000 грн. (ЖЄО №51474 від 21.12.2021).

Під час досудового розслідування, було встановлено, що до крадіжки вищевказаного мобільного телефону може бути причетна ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується мобільним телефоном та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

12.01.2022 року за адресою АДРЕСА_2 , в службовому кабінеті №83 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події дізнавачем СД ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Під час огляду місця події ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала: Redmi 9 C NFC Sunrise Orange 3 GB RAM 64 GB ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Який було в подальшому вилучено та запаковано в спеціальний пакет в присутності понятих. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Прокурор, разом з клопотанням, подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, його підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, зазначив, що вилучене майно буде повернуто законному власнику: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 задовольнити та накласти арешт на майно яке було вилучено 12.01.2021 в службовому кабінеті №83 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, у громадянки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка користується мобільним телефоном та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка добровільно видала: мобільний телефон Redmi 9 C NFC Sunrise Orange 3 GB RAM 64 GB ROM IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1