Справа №949/76/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 04 листопада 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої спеціальної, непрацюючого, одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , 04 листопада 2021 року в період часу з 16:00 год. по 16:30 год., в полі, що поблизу с. Кривиця, Сарненського району Рівненської області, порушуючи вимоги статті 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи кустарного виробництва, обладнаної двигуном внутрішнього згорання і призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту, незаконно здійснювали видобуток каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18 листопада 1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились в незаконному видобуванні бурштину за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив, що 04 листопада 2021 року, він разом із ОСОБА_5 , перебували в полі, що поблизу с. Кривиця, Сарненського району Рівненської області та за допомогою мотопомпи кустарного виробництва та обладнання до неї, здійснювали видобуток каміння бурштину-сирцю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та дав суду показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

Прокурор надав на підтвердження вини обвинувачених письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, у тому числі характеризуючі дані обвинувачених.

Прокурор в судовому засіданні з огляду на докази, зібрані в ході досудового розслідування і досліджені в ході судового розгляду характеризуючі дані, а також, враховуючи обставини справи, - просив визнати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисника, оцінивши у сукупності вищезазначені пояснення, а також дослідивши письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а їх дії правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України, як незаконне видобування бурштину за попередньою змовою групою осіб.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили незаконне видобування бурштину за попередньою змовою групою осіб, а тому їх дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України.

При обранні міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжких злочинів, дані про обвинувачених, їх характеристику за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебувають на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП "Дубровицька міська лікарня".

Обставинами, які відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає те, що обвинувачені вину визнали повністю та щиро розкаялися у вчиненому.

Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Слід зазначити, що як передбачає стаття 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані обвинувачених, поведінку обвинувачених після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України, за якою кваліфікуються його дії, а саме у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1,2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України, а обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувалися.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 240-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень).

Речові докази:

- мотопомпу кустарного виробництва, два пожежних шланги розмірами 150 мм та 100 мм, що знаходяться на території ТОВ Дубровицького комплексу "ВІПОС" в гаражному боксі № НОМЕР_1 , що за адресою: м. Дубровиця, вул. Залізнична, 7, Сарненського району Рівненської області - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1