УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0002087 від 11.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідча звернулася з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У клопотанні вказано, що близько 22 год 20 хв 10.09.2021, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
В цей самий день, час і місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , зайшли до під`їзду вищевказаного будинку та підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 , яка на праві власності лежить ОСОБА_8 , пересвідчившись, що всередині нікого немає, відчинивши за допомогою невстановлених слідством сторонніх предметів замок, незаконно проникли до вказаної квартири.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у вищезазначеній квартирі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, повторно оглянувши її, звідки таємно намагалися викрасти грошові кошти та будь-яке інше цінне майно, належне власниці квартири ОСОБА_8 , частину з якого склали до сумки чорного кольору.
Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , оскільки їх протиправні дії були викриті та припинені працівниками поліції.
Крім того, близько 02 год 40 хв 10.09.2021, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , в одній з кімнат вищевказаної квартири, у шафі, помітили важливі особисті документи, належні власниці квартири, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 20.05.2000, державний акт на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_8 серії ЖТ 08-12 №000600, свідоцтво на право приватної власності на житло на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_2 від 07.12.1998, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , на ім`я ОСОБА_8 , договір №215 між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , конверт жовтого кольору з надписом: «1.Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 . Договір №2115 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. 3. Свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності на житло».
В цей же день, час та місці у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаними документами, реалізуючи який, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці за вищевказаних обставин, знаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, шляхом таємного викрадення незаконно заволоділи вищевказаними важливими особистими документами, які належать потерпілій ОСОБА_8 .
Слідчий вказує, що своїми умисними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України. Крім того, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистими документами шляхом таємного викрадення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.
Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 ; протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 11.09.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 ; протоколом огляду предметів від 11.09.2021.
Крім викладеного, у клопотанні слідчим вказано про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Наявність вказаних ризиків мотивовано тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 постановлено обвинувальний вирок суду. На даний час в Житомирському апеляційному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження №0002827 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та в Богунському районному суді м. Житомира обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007407 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. У свою чергу, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі свідчить, що ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, слідчий вказує, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Слідчий вважає, що зважаючи на характер та послідовність вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_4 , у поєднанні з попередніми притягненнями до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих умисних тяжких злочинів, може свідчити про те, що вчинення кримінальних правопорушень корисливого характеру є способом отримання джерел доходів для прожиття підозрюваного.
Орган досудового розслідування вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_15 підтримала клопотання та просила його задовольнити, оскільки не зважаючи на те, що підозрюваний раніше вже відбував покарання у вигляді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став; враховуючи наявність ризиків, зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав, проти задоволення клопотання заперечив та пояснив, що раніше від органів досудового розслідування та суду він не переховувався. Вказав, що злочину, який йому наразі інкримінують, він не вчиняв. Не заперечив, що його та ОСОБА_7 затримали у квартирі працівники поліції. Квартиру відкрив ОСОБА_7 ключем, а ОСОБА_4 випив пива та заснув. Умислу на викрадення майна у підозрюваного не було, йому сказали, що до квартири вони прийшли, щоб допомогти перенести речі, щоб заробити грошей, чия це квартира, він не знає. Ніяких документів та цінностей вони не крали, всі речі із шаф вийняли працівники поліції. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вказав, що готовий співпрацювати з органом досудового розслідування та не має наміру переховуватись.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, вважає, що підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Пояснив, що відомості в ЄРДР було внесено за ст. 162 КК України, тому вважає, що органом досудового розслідування було здійснено перекваліфікацію злочину з метою посилення його тяжкості. ОСОБА_4 попросили піти до квартири, щоб перенести речі, жодної попередньої домовленості на вчинення злочину не було, підозру вважає необґрунтованою, оскільки підозрюваний до вчинення злочину не має жодного відношення. Ризики, на які посилається прокурор, захисник вважає безпідставними, оскільки вийшовши з місць позбавлення волі, ОСОБА_4 жодного злочину не вчинив, має постійне зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що підтверджується тим, що у залі судового засідання присутні вільними слухачами його мати та найкращий друг. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі, якщо суд дійде висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002087 від 11.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
11.09.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.278 КПК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 10.09.2021; протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_6 , від 11.09.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.09.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 11.09.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.09.2021; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 від 11.09.2021; протоколом огляду місця події від 11.09.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_14 від 11.09.2021; протоколом огляду предметів від 11.09.2021.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, тобто, у крадіжці, поєднаній з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а також у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. Вказані кримінальні правопорушення були виявлені на стадії незакінченого замаху, оскільки особи, які підозрюються у їх вчиненні, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінальних правопорушень до кінця, оскільки були виявлені працівниками поліції на місці їх вчинення.
На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує. При встановленні даного ризику слідчий судді також приймає до уваги відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. До доводів захисника про наявність у підозрюваного таких зв`язків, слідчий суддя відноситься критично, оскільки підозрюваний не одружений, на утриманні дітей не має, не працює. Присутність у залі судового засідання матері та друга не свідчить беззаперечно про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, враховуючи, що підозрюваний є дорослою людиною, прив`язаність до матері (як і друга) вважати таким зв`язком, що об`єктивно запобігатиме намірам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, немає підстав.
Також, не є безпідставними доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність. Встановлюючи обґрунтованість даного ризику, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, а саме 17.07.2003 Богунським районним судом м.Житомира за ст.ст.185 ч.3, 263 ч.2,70 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 26.11.2003 Богунський районний судом м. Житомира за ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2, 186 ч.2,70,71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі; 01.12.2014 Богунським районним судом м. Житомира за ст.187 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі; 30.08.2018 апеляційним судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Крім того, 15.02.2021 Богунським районним судом м.Житомира ухвалено відносно ОСОБА_4 обвинувальний вирок за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до кваліфікації злочину, здійсненої судом, передбаченого ст.121 ч.1 КК України. Вказаний вирок наразі законної сили не набрав.
В той же час, наразі ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину перебуває у суді.
Крім того, слідчим суддею не встановлено, що підозрюваний має джерела легальних доходів, що також обґрунтовує ризик продовження ним злочинної діяльності з вчинення корисливих злочинів з метою здобуття засобів для існування.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).
При визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який не має офіційного постійного місця роботи та джерел доходів, сімейний стан (неодружений), інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, зважаючи на які, а також, запобігаючи завідомо непомірному розміру застави для підозрюваного, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення застави у мінімальному розмірі, визначеному законом щодо особи, які підозрюється у чиненні тяжкого злочину.
За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.11.2021 включно.
Строк дії ухвали до 08.11.2021 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.
Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, за їх наявності.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 16 год 00 хв 17.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1