Справа № 727/8036/21
Провадження № 1-кп/727/398/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
За участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002057 від 04.07.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні злочини при наступних обставинах:
Так, 04.08.2021 року біля 09 год. 45 хв. ОСОБА_6 під час перебування неподалік будинку №4, що по вул.Головній м.Чернівці, поруч із приміщенням салону краси «Mirror», намагався відкрито заволодіти у ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «Iphone 12 Pro Max», синього кольору, на 256 Гб, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 35000 гривень, однак остання почала чинити опір, кликати на допомогу, що побачили сторонні особи, а тому ОСОБА_6 не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для заволодіння майном ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі.
Крім того, 04.08.2021 року біля 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку №61 по вул. Гагаріна м. Чернівці, маючи умисел на вчинення умисного майнового злочину, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого збагачення, діючи відкрито, повторно, витягнув із карману шорт неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomі» модель «Redme Note 8», синього кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 6000 гривень, з сім-карткою оператора «Вадафон Україна» № НОМЕР_5 , вартістю 25 гривень та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак потерпілий почав переслідувати його та кликати на допомогу, що побачили сторонні особи, які і затримали ОСОБА_6 , внаслідок чого злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах на початку серпня намагався відкрито заволодіти мобільними телефонами потерпілих, оскільки йому необхідно було зателефонувати матері. У нього не було коштів, щоб повернутися додому, тому він хотів повідомити мати, щоб остання вислала йому кошти на дорогу. У вчиненому щиро кається. Просить пробачення у потерпілих.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що того дня вранці йшла на роботу. Свій мобільний телефон вона тримала в руках, обвинувачений намагався вирвати у неї з рук телефон, однак потерпіла почала кричати і він пішов. ОСОБА_6 насильство до неї не застосовував. Претензій до обвинуваченого не має. Міру покарання віднесла на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Також, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, одне із яких відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, відсутність претензій у потерпілих осіб, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції статей обвинувачення.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_6 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити обрану у вигляді тримання під вартою.

Речовий доказ: мобільний телефон «Iphone 12 Pro Max», синього кольору, на 256 Гб, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою та силіконовим чохлом, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у власності останньої.
Речовий доказ: мобільний телефон ««Xiaomі» модель «Redme Note 8», синього кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який переданий на зберігання потерпілій особі ОСОБА_8 залишити у власності останньої.
Речовий доказ: диск формату «DVD-R» з відео файлом, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1