Провадження №1-кп/127/672/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000396, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальними актами по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 02 березня 2000 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ст. 44, КК України ( в редакції 1960 року) на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 06 червня 2002 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 02 серпня 2006 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 10.02.2010 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 29 липня 2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309, ст. 395, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 27.11.2012 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 16 жовтня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 15.09.2016 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 4 дні;
- 12 квітня 2018 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 1 рік 10 місяців позбавлення волі, приєднано покарання на підставі вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2014 остаточно на 2 роки позбавлення волі;
- 04 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, 09.01.2020 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він, маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 04 жовтня 2018 року, та за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2002 року, спільно з ОСОБА_8 , в перших числах лютого 2020 року, точний час не встановлено, перебували у складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_4 , де здійснювали ремонтні роботи, під час яких помітили на наявних всередині стелажах картонні коробки з динаміками до акустичних систем торгової марки «Веута». В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник спільний умисел на викрадення майна у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , для чого вони вступили у попередню змову між собою.
В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , реалізовуючи вищевказані спільний злочинний умисел та попередню змову, опираючись на дії один одного, діючи з корисливими мотивом та метою, а ОСОБА_7 - також і повторно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, з вказаних полиць дістали з картонних коробок два динаміки до акустичних систем торгової марки «Веута», а саме моделі «8G40», вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14.05.2020 складає 5 678,54 грн., які помістили до пакетів із сміттям та в подальшому спільно винесли з приміщення складу.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишили місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 5 678,54 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що він в перших числах лютого 2020 року, точний час не встановлено, перебував у складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа - підприємець ОСОБА_4 , де здійснював ремонтні роботи, під час яких помітив на наявних всередині стелажах картонні коробки з динаміками до акустичних систем торгової марки «Веута». В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення чужого майна.
В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та настання негативних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, з вказаних полиць дістав з картонних коробок два динаміки до акустичних систем торгової марки «Веута», а саме моделі «6В30/Р»,' вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року складає 2 575 грн. 52 коп., які помістив до пакету та в подальшому виніс з приміщення складу.
Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2 575 грн. 52 коп.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він в період часу з 00:30 год. по 01:05 год. 21 лютого 2020 року перебував у складському приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа- підприємець ОСОБА_4 , де здійснював ремонтні роботи, під час яких помітив на наявних всередині стеяижах картонні коробки з динаміками до акустичних систем торгової марки «Веута». В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення чужого майна.
В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та настання негативних наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, з вказаних полиць взяв картонні коробки, в яких знаходились двадцять вісім динаміків до акустичних систем торгової марки «Веута», а саме: динаміки марки «Веута» моделі «1 ОМІ 100», в кількості 8-ми штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 30 914 грн. 72 коп., динаміки марки «Веута» моделі «12GA50», в кількості 2-х штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 4 978 грн. 92 коп., динамік марки «Веута» моделі «18G550», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 10 754 грн. 36 коп., динамік марки «Веута» моделі «5MP60/N», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 1 653 грн. 08 коп., динаміки марки «Веута» моделі «6P200Nd/N», в кількості 2-х штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 7 704 грн. 04 коп., динаміки марки «Веута» моделі «8AG/ N», в кількості 9-ти штук, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 10 969 грн. 56 коп., динаміки марки «Веута» моделі «8СМУ2», в кількості 3-х штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 4 543 грн. 71 коп., динаміки марки «Веута» моделі «8G40», в кількості 4-х штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 11 357 грн. 08 коп., динамік марки «Веута» моделі «8P300Fe/N», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 3 143 грн. 26 грн., динамік марки «Веута» моделі «SM110/N», згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 3495-3505/20-21 від 14 травня 2020 року вартістю 2 149 грн. 51 коп., які виніс з приміщення складу, чим незаконно заволодів майном ОСОБА_4 .
Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 88 168 грн. 24 коп.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинувачений відшкодовує потерпілому частину понесених потерпілим процесуальних витрат в сумі 11 451, 36 грн. у строк до 26 жовтня 2021 року, шляхом перерахування на рахунок потерпілого. Майнову шкоду у сумі 33 012, 12 та моральну шкоду у сумі 4 500 грн. обвинувачений відшкодовує потерпілому у строк до 31 березня 2022 року, шляхом перерахування на рахунок потерпілого. Сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.2,3 ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, просив її затвердити, пояснив що угоду було укладено за участі обвинуваченого та його захисника, яка представляла його інтереси перед потерпілим та представником потерпілого. Додатково повідомив, що беззастережно визнає свою вину у скоєні злочину
Потерпілий в судовому засіданні повідомив, що ініціатором угоди про примирення був обвинувачений, який зателефонував до нього із слідчого ізолятора ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та запропонував укласти угоду. В подальшому він зв`язався із своїм представником адвокатом ОСОБА_5 , проконсультувався, і він погодився на угоду. Додатково повідомив, що наслідки невиконання угоди про примирення йому були роз`ясненні, зміст угоди на момент її укладення зрозумілий, з приводу міри покарання та строків повернення боргу погоджується, просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні заперечила проти затвердження угоди про примирення, оскільки враховуючи покази потерпілого та обвинуваченого, вважає що угода укладена з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово судимий за корисливі, тяжкі злочини, а тому визначена в угоді міра покарання 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік недостатньою для виправлення ОСОБА_7 та не відповідає інтересам суспільства через м`якість.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження вважає, що в затвердженні угоди необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, угода про примирення укладається між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень, зокрема, відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК.
Судом досліджено зміст та умови угоди про примирення обвинуваченого з потерпілими, а також враховано висновки, викладені в п.12 вищевказаної Постанові, де зазначено, що сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди). Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 12 ч. 1 ст. 65 КК України) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу Х Загальної частини КК; ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК України мають право, використовуючи положення ст. 69 КК України, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК.
Крім того, в угоді про примирення не враховано усі дані про особу ОСОБА_7 , що мають значення для визначення покарання, зокрема те, що він маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 04 жовтня 2018 року, та за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2002 року, вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, тобто не в повній мірі враховано особу обвинуваченого та узгоджено міру покарання у виді у виді позбавлення волі з випробуванням, яке на переконання суду явно не відповідає інтересам суспільства через м`якість визначеного угодою покарання, оскільки на думку суду така міра покарання не може досягти мети його застосування, визначеної в положеннях ч.2 ст. 50 КК України щодо ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про примирення, укладеної 12 жовтня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000396 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2020 року, а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні вказаної угоди, а судовий розгляд кримінального провадження слід продовжити відповідно до вимог положень ч.7 ст. 474 КК України у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 395, 468, 471, 474 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 відмовити.
Розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: