ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №612/98/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1601/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-22.07.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки;
-17.02.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
-15.11.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 03.03.2016 року звільнений за відбуттям строку покарання,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 11 лютого 2020 року, близько 20 год. 09 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, повторно, з метою збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину «Торговий центр», що розташований за адресою: Харківська область смт Близнюки вул.Свободи, 12, відкрито заволодів електронним калькулятором вартістю 139 грн. 58 коп. та продуктами харчування, а саме: халвою ваговою 0,5 кг, вартістю 28 грн. 27 коп., що належить потерпілому ОСОБА_9 .. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 167 грн. 85 коп..

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається не невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначила, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 визнав свою вину у повному обсязі; щиро розкаявся; активно сприяв розкриттю злочину; вчинив злочин внаслідок скрутного матеріального становища; має позитивну характеристику; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутність претензій з боку потерпілого. Зауважила, що ОСОБА_8 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей. Просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України покарання та на підставі ст.75 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра у КП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» не перебуває, на військовому обліку у Лозівському МВК не перебуває, має позитивну характеристику, неодружений, не працює, його поведінку в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме ухилення від суду, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь центру пробації, відповідно до якої, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 є високою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про наявність ще таких пом`якшуючих покарання обставин як активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок скрутного матеріального становища, то вони є необґрунтованими.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі показань потерпілого, свідків та інших доказів.

Про відсутність активного сприяння розкриттю злочину свідчить також те, що ОСОБА_8 переховувався від правоохоронних органів та суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Факт вчинення злочину внаслідок скрутного матеріального становища не знайшов свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та не був встановлений і під час апеляційного розгляду.

З огляду на наведене, під час призначення ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції обґрунтовано не визнав пом`якшуючими покарання обставини - активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок скрутного матеріального становища у розумінні ст.66 КК України.

Що стосується посилання захисника на відсутність претензій з боку потерпілого, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: