ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2273/21 Справа № 201/4097/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника АТ Укрсиббанк ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001825 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 та заперечень представника АТ Укрсиббанк ОСОБА_7 на вказану апеляційну скаргу, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001825 від 23 травня 2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Артемівськ Донецької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у наданому суду обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, а лише зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_9 із посиланням на відповідну частину статті кримінального закону, що не відповідає вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, а також нормам міжнародних актів і судової практики.

Суд першої інстанції також зазначив, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченої ОСОБА_9 , оскільки за результатами неодноразового виклику останньої до суду повістками про виклик, а також застосування до неї примусових приводів 21 вересня 2020 року, 27 жовтня 2020 року, 21 січня 2021 року, 02 березня 2021 року, 15 квітня 2021 року, судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 за вказаною у обвинувальному акті адресою місця проживання не мешкає тривалий час і встановити її місце перебування на теперішній час не є можливим, що підтверджується рапортами співробітників поліції відповідальних за виконання приводів, більш того, як вбачається з рапорту співробітника поліції, ОСОБА_9 з 07 серпня 2017 року перебуває у міжнародному розшуку ОРС № 16317016, та в порушення вимог ст. 291 КПК України, стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки на неодноразові виклики протягом вже більше року, шляхом надіслання повісток зазначеним особам, до суду повертаються конверти по закінченню строку зберігання останніх із неможливістю вручення судових повісток зазначеним потерпілим.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на новий судовий розгляд.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, яка підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку прокурора, судом допущено істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, оскільки матеріали судового провадження містять відомості, що ОСОБА_9 оголошена в міжнародний розшук. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2019 року у справі № 201/1337/19 призначено спеціальне досудове розслідування відносно ОСОБА_9 , про що суду було достеменно відомо.

Прокурор вважає, що під час складання обвинувального акту щодо ОСОБА_15 були дотримані вимоги ст. 291 КПК України, оскільки він містить фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення - короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_9 - ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: використанні завідомо підроблених документів та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене в особливо великих розмірах. Тобто, на думку прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_15 відповідає вимогам КПК України.

На вказану апеляційну скаргу представником цивільного позивача - АТ Укрсиббанк ОСОБА_7 були подані заперечення, в яких останній просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін.
Вважає, що в апеляційній скарзі відсутні посилання на відповідні докази того, що обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, представника АТ Укрсиббанк, який вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 призначалося неодноразово до розгляду у підготовчому судовому засіданні, однак обвинувачена жодного разу на виклику суду не з`явилась, про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялась шляхом направлення повісток.
21 вересня 2020 року, 27 жовтня 2020 року, 21 січня 2021 року, 02 березня 2021 року та 15 квітня 2021 року судом першої інстанції було винесено ухвали про привід обвинуваченої ОСОБА_9 , однак, ухвали суду виконані не були, до суду обвинувачена не доставлена. Судом було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 за вказаною у обвинувальному акті адресою місця проживання не мешкає тривалий час і встановити її місце перебування на теперішній час не є можливим, що підтверджується рапортами співробітників поліції відповідальних за виконання приводів, більш того, як вбачається з рапорту співробітника поліції, ОСОБА_9 з 07 серпня 2017 року перебуває у міжнародному розшуку ОРС № 16317016, а отже, викладені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинуваченої належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк.
Також судом першої інстанції до суду викликались потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , шляхом надіслання повісток, проте на неодноразові виклики протягом більше року, до суду повертаються конверти по закінченню строку зберігання останніх із неможливістю вручення судових повісток зазначеним потерпілим. Також судом було зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо місця реєстрації зазначених потерпілих, у відповіді на що, стосовно ОСОБА_10 інформація щодо місця його реєстрації взагалі відсутня.
Отже, суд першої інстанції здійснював належні заходи для виклику в суд обвинуваченої ОСОБА_9 , але за місцем мешкання, яке зазначено в обвинувальному акті, остання не мешкає.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Приймаючи до уваги, що невідповідність зазначених в обвинувальному акті відомостей стосовно місця проживання обвинуваченої ОСОБА_9 та потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 позбавляє можливості суд першої інстанції належним чином, у відповідності до вимог ст. 314 КПК України провести підготовче судове засідання, оскільки можливі заходи щодо виклику обвинуваченої (потерпілих) вичерпані, суд обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність зазначених в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинуваченої (потерпілих), та необхідності у зв`язку з цим повернення обвинувального акту прокурору, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, є очевидними і не викликають будь-яких сумнівів.
Доводи прокурора щодо істотного порушення судом вимог КПК України при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту є безпідставними, остільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4