КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2586/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0006015 по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст.ст. 49, 74 КК України ОСОБА_9 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
За вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
За встановлених судом обставин ОСОБА_9 03.07.2017 року о 01.55 год., керуючи автомобілем «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому, чистому дорожньому покритті лівої смуги руху вулиці Васильківська, в напрямку проспекту Голосіївського в місті Києві.
В районі регульованого перехрестя вулиці Васильківська - проспекту Голосіївського ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б); 12.3 ПДР України, проявив неуважність, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, під час виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в зв`язку з чим на заокругленні проїзної частини вулиці Васильківська не впорався з керуванням та допустив наїзд на розташований з лівого краю проїзної частини бордюрний камінь, після чого, передньою правою частиною свого транспортного засобу здійснив наїзд в задню ліву частину автомобіля марки «Шкода Фабія», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який стояв на перехресті на червоний сигнал світлофора в попутному напрямку. Продовжуючи рух, в подальшому здійснив наїзд на ліву бокову частину автомобіля «Дачія Логан», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , який стояв в третій смузі руху попереду автомобіля «Шкода Фабія». В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та порушенням норм процесуального і матеріального права.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що викладені у вироку суду першої інстанції показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначені неповно, вибірково і не відповідають показанням, наданих ними в судовому засіданні. Судом також не враховано доводи сторони захисту щодо недопустимості висновку експерта Київського НДКЦ МВС України №12-1/2303 від 25.10.2017 року, який покладений в основу вироку, та не взято до уваги наявний в матеріалах справи консультативний висновок судового експерта ОСОБА_16 №3-10/18 від 16.10.2018 року, яким підтверджується невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину.
За результатами апеляційного розгляду просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, допитавши свідків та потерпілу, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження та представлені стороною обвинувачення докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який обґрунтував наведеними у вироку доказами, а саме:
- показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_11 про те, що 03.07.2017 року вона, в якості пасажира на автомобілі «Мазда», під керуванням ОСОБА_9 пізно вночі їхала з ВДНГ в бік лівого берега. За дорожньою обстановкою не спостерігала, з якою швидкістю рухалися, сказати не може. Через певний час помітила червоний сигнал світлофора, потім відбулось зіткнення, в результаті якого вона зламала руку. Не може сказати, чи міняв напрямок руху автомобіль «Мазда», однак зіткнень було два, перше з іншим автомобілем, можливо білого кольору, потім в бордюр, хоча не впевнена;
- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що в ніч 03.07.2017 року водій ОСОБА_9 , який керував автомобілем «Мазда 3», спричинив ДТП з його автомобілем при виїзді з вул. Васильківська. Він керував автомобілем «Шкода» і зупинився на стоп лінії перед світлофором. Потім відбувся удар в задню частину його автомобіля. Звідки наближався автомобіль «Мазда3», сказати не може, однак вважає що швидше всього з вул. Васильківська. Вважає, що водій автомобіля «Мазда 3» рухався з перевищенням швидкості. Свідок також повідомив, що він рухався по вул.Деміївська, перед поворотом переконався, що перешкод нікому не створює, вдалині лише бачив світло фар, але це було десь за 150-200 метрів. Момент удару не бачив, однак чув звук гальм, потім відбувся удар в його автомобіль. Пізніше на бордюрі бачив сліди шин та розірвані скати зліва спереду та ззаду в автомобілі «Мазда 3». В момент зіткнення він на автомобілі стояв десь приблизно за 1 метр до стоп-лінії в крайній лівій смузі, яка дозволяє рух наліво. Всього чотири смуги, три наліво, одна крайня прямо. Його автомобіль знаходився в межах крайньої лівої смуги руху, в другу смугу не заїжджав, попереду не було нікого, а справа знаходились інші автомобілі. Під час удару його автомобіль не рухався, між його зупинкою та ударом був інтервал приблизно до 10 сек. Від удару його автомобіль змістило. Перед поворотом не здійснював зупинку, там немає стоп лінії, та і не було потреби це робити, оскільки не було перешкод і вільно завершив маневр, зайнявши свою смугу та зупинився перед перехрестям на стоп лінії. В результаті ДТП він також отримав тілесні ушкодженні;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він був очевидцем даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в цей час на власному мотоциклі стояв на червоний сигнал світлофора на перехресті вулиці Васильківська - проспекту Голосіївського, рухаючись з боку ВДНГ. Зазначає, що він чітко бачив, що зліва від нього на світлофорі стояло два автомобілі, один з яких в крайній лівій смузі. В цей час автомобіль обвинуваченого, який рухався на великій швидкості, вдарився спочатку в бордюр, а потім в два стоячі автомобілі;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що вночі 03.07.2017 року на швидкості приблизно 80 км/год. рухалися на автомобілі «Мазда 3» під керуванням ОСОБА_18 з боку ВДНГ в крайній лівій смузі. Під`їжджали до світлофора, водій автомобіля «Шкода» повернув ліворуч. Бурбела вивернув вліво, удар в бордюр, а потім в автомобіль «Шкода». Він сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Мазда 3». На перехресті уже стояло приблизно 5 автомобілів. Коли автомобіль «Шкода» почав повертати, ОСОБА_19 почав гальмувати і змінив напрямок руху в бік клумби. В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_20 отримала тілесні ушкодження. Перший контакт автомобіля «Мазда 3» був з бордюром, потім автомобіль «Шкода», потім ще одне авто. В автомобілі «Шкода» було пошкоджено задню ліву частину;
- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що вона була пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_18 . Вона з іншими сиділа на задньому сидінні, як відбулося зіткнення, не бачила, з якою швидкістю рухався автомобіль, точно сказати не може, але впевнена, що більше 100 км/год;
- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в якому відображено дані про пошкодження на автомобілях, та план-схемою і фото таблицями в додаток до нього, на яких зафіксовано розміщення транспортних засобів після зіткнення (т.2 а.с.9-20);

- даними висновку судово-медичного експерта № 1283/Е про те, що у ОСОБА_11 на момент звернення за медичною допомогою 03.07.2017 року о 01.57 год. мала місце: закрита травма правого плеча у вигляді уламкового перелому діалізу плечової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, поширеної гематоми по задній поверхні нижньої третини плеча. Зазначено, що між подіями транспортної травми від 03.07.2017 року та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_11 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. (т.2 а.с.93-108);
- даними висновку експерта № 12-1/1563 про те, що в момент первинного контакту транспортні засоби взаємодіяли між собою такими частинами: автомобіль «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 контактував переднім правим кутом з заднім лівим кутом автомобіля «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_4 . (т.2 а.с.51-63)

- даними висновку експерта № 12-1/2303 про те, що з технічної точки зору, причиною даної ДТП є невідповідності водія автомобіля «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , вимогам пункту 12.3 ПДР України. (т.2 а.с.136-146)
Оцінивши всі наведені вище докази, суд першої інстанції визнав їх належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що викладені у вироку суду першої інстанції показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 зазначені неповно, вибірково та не відповідають показанням, наданих ними в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, оскільки за клопотанням сторони захисту потерпіла та зазначені свідки були допитані в суді апеляційної інстанції та підтвердили правильність своїх показань, викладених у вироку суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно поклав в основу вироку висновок експерта Київського НДКЦ МВС України №12-1/2303 від 25.10.2017 року, за висновками якого:
1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед даною дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Мазда 3», ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2;12.3;12.4 ПДР України. 2. В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Мазда 3», ОСОБА_9 невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.4 ПДР України, які не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП та вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР України. 3. З технічної точки зору, причиною даної ДТП є невідповідності водія автомобіля «Мазда 3», ОСОБА_9 вимогам пункту 12.3 ПДР України. (т.1 а.с.136-146).
Даних, які б свідчили про те, що даний висновок є необґрунтованим, що викликало б сумніви в належності та допустимості цього доказу, колегією суддів не встановлено.
Суд першої інстанції обґрунтовано відкинув наданий стороною захисту консультативний висновок судового експерта ОСОБА_16 №3-10/18 від 16.10.2018 року, оскільки висновки останнього спростовуються доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема показаннями свідків та висновками експертів, які узгоджуються між собою, і в повній мірі, поза розумним сумнівом, доводять винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, як про це посилається захисник ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, на час його вчинення, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Колегія суддів погоджується рішенням суду першої інстанції про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від призначеного покарання на підставі положень статті 49 КК України, оскільки з моменту вчинення ним злочину сплинули строки давності, визначені законом.
З наведених вище підстав колегія суддів залишає вирок суду без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4