Справа № 713/2510/21
Провадження №1-кс/713/396/21
УХВАЛА
іменем України

18.11.2021 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця скаргу ОСОБА_3 , на постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження від 29.10.2021 року внесеного до ЄРДР за №0000117 від 01.07.2021 року,-

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із скаргою на постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження від 29.10.2021 року внесеного до ЄРДР за №0000117 від 01.07.2021 року .

У скарзі вказував, що 29 жовтня 2021 р. начальником сектору дізнання Вижницького відділу поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000117 у зв`язку з відсутністю в даному діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України).

З даною постановою не згідний та вважаю, що вона є передчасною та незаконною, а тому її слід скасувати.

30 червня 2021 року подав заяву до Вижницького районного відділу поліції про те, на земельній ділянці, яка належить йому за адресою : с.Чорногузи Вижницького району невідома особа самовільно захопила дану ділянку, а саме засіяла ріпаком та всі саджанці викорчувані.

01.07.2021 року відомості про вказану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000117.

Попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ст.197-1 КК України.

Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

Копію постанови про закриття кримінального провадження ним отримано 05 листопада 2021 року, про що мається відмітка слідчого на самій копії постанови, тому строк для оскарження є до 15 листопада 2021 року.

В постанові начальник сектор дізнання вказує, що відповідно до чинного законодавства, а саме ст. 197-1 КК України розмір визначається значною якщо вона в сто і більше раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Також зазначається, що для встановленої завданої шкоди на, що передбачено кримінальним кодексом України було надано запит в головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, які займаються у вирішення спірних питань стосовно земельних відносин та вирахування завданих збитків самовільним захопленням земельної ділянки. Згідно отриманої відповіді від 25.08.2021 розрахунок завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки :01:002:0807 із земель сільськогосподарського призначення площею 0,2281 га, які розташовані в адміністративних межах с. Чорногузи становить - 642,10 гривень.

Враховючи суму завданої шкоди -642,10 гривень прийшли до висновку, що шкода є незначною, тобто не перевищує сто і більше неоподаткованих мінімімумів доходів громадян, а тому відсутній склад злочину, передбачений ст.197-1 КК України.

Однак з таким висновком неможливо погодитись враховуючи наступне : Управління Держгеокадастру не є тим органом, який мав би визначати в даному випадку розмір заподіяної шкоди. По- друге їхній лист не можна вважати належим та допустимим доказом. Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в листі від 26.08.2021 року зазначає, що у них відсутні правові підстави для нарахування шкоди внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок без проведення відповідної перевірки та оформлення матеріалів справи про адміністративне правовопорушення .

Вважає, що цим листом шкода фактично не встановлена, а для її визначення необхідно призначити відповідну експертизу та враховувати, що самовільним захоплення земельної ділянки викорчуваний, знищений сад, про що вказував в своїй заяві та в показах потерпілий.

Вважає, що, дізнання проведено поверхово, халатно, допущено неуважності про що свідчить такий факт, що кримінальне провадження закривається за №0000172 від 15.08.2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України - закрити на підставі ч.І п.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в даному діянні криміналіного проступку, передбаченого ч.1 с.125 КК України.

Просив скасувати постанову начальника сектору дізнання Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29 жовтня 2021 року.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній, просив скаргу задовольнити.

Начальник сектору дізнання Вижницького районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 та прокурор Вижницької окружної прокуратури у судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про місце, день та годину слухання скарги, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши, скаржника, дослідивши скаргу, оскаржувану постанову, дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчий суддя встановлено, що 30 червня 2021 року подав заяву до Вижницького районного відділу поліції про те, на земельній ділянці, яка належить мені за адресою : с.Чорногузи Вижницького району невідома особа самовільно захопила дану ділянку, а саме засіяла ріпаком та всі саджанці викорчувані.

01.07.2021 року відомості про вказану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000117 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.197-1 ч.1 КК України .

29 жовтня 2021 р. начальником сектору дізнання Вижницького відділу поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000117 у зв`язку з відсутністю в даному діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в постанові начальника дізнання про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій вона прийшла до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в даному діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.

Згідно ст.125 ч.1 КК України кваліфікація «Умисне легке тілесне ушкодження « , кваліфікація ст. 197-1 ч.1 КК України «Самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику», тобто начальник СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_4 закрила провадження не за тією статтею на підставі якої було порушено кримінальне провадження та проводилось досудове слідство.

Крім того не встановлено в законному порядку розмір заподіяної шкоди потерпілому внаслідок знищення садженців, плодових дерев та їх кількість, вік, вартість, не встановлено особу, яка самовільно захопила земельну ділянку та не допитано її .

Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Статтею 40 ч.1 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого , дізнавача або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження від 29.10.2021 року внесеного до ЄРДР за №0000117 від 01.07.2021 року,- задовольнити.

Постанову начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецької області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження від 29.10.2021 року внесеного до ЄРДР за №0000117 від 01.07.2021 року, скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Вижницької окружної прокуратури для організації досудового розслідування у встановлені законом строки.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5