Справа № 950/100/22
Провадження № 1-кп/950/90/22
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2022 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; освіта середня; заміжня; не працює; зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 )

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
31.12.2021 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебувала у будинку по АДРЕСА_3 , де проживає її знайома ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У той час коли господиня вийшла до іншої кімнати, ОСОБА_3 помітила належний ОСОБА_5 гаманець срібного кольору, який знаходився на тумбі у приміщенні кухні. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на протиправне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами.

Реалізуючи свій протиправний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебувала в іншій кімнаті будинку, викрала із гаманця, який знаходився на тумбі в кімнаті кухні, грошові кошти в сумі 1000,00 грн., після чого покинула господарство. Грошовими коштами в сумі 1000,00 грн. ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

13.01.2022 між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000010 ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 під час підписання угоди.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. У звязку з тим, що ОСОБА_3 щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодувала майнову шкоду потерпілій, сторонами угоди узгоджено застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною по пред`явленому обвинуваченню за ч. 1 ст. 185 КК України. Також підтвердила, що угода була укладена нею та потерпілою добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що угода укладена добровільно, жодних претензій до ОСОБА_3 не висловила.

Щодо поданої угоди про примирення прокурор просив її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченою та потерпілою у судовому засіданні. Потерпіла обізнана з наслідками укладення та затвердження угоди.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона за місцем мешкання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

З огляду на обставини вчиненого правопорушення, його характер та тяжкість, спосіб вчинення злочину, форму вини, суд вважає за можливе, відповідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 13.01.2022 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2022.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, встановивши їй іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1