Справа 556/1444/21
Номер провадження 1-кп/556/20/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника овбинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000109 від 01.05.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.07.2021 року за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з однорічним іспитовим строком,-

за ч.2 ст.289 КК України,-

Встановив:

1 травня 2021 року, приблизно о 03 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на прилеглій території до зупинки громадського транспорту поблизу в с. Берестівка Вараського району Рівненської області, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, незаконно заволодів мотоциклом марки «KANUNI WESTERN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вартістю 13 729 грн. 07 коп., чим заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Свою вину в інкримінованому злочині обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив. 01.05.2021, вночі, він йшов з смт Володимирець додому. На прилеглій території до зупинки громадського транспорту, неподалік с. Берестівка, побачив мотоцикл і вирішив його забрати, щоб доїхати до м. Вараш. Однак завести двигун не зміг, а тому вів мотоцикл до с. Острівці Вараського району, де по дорозі його підібрав незнайомий чоловік, який їхав на білому «бусі» і якому він продав викрадений мотоцикл за 2000 грн.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

-протоколом огляду місця події від 01.05.2021 території до зупинки громадського транспорту поблизу с. Берестівка, Вараського району Рівненської області, де було викрадено мотоцикл;

-Згідно Висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/4689-АВ від 09.06.2021, ринкова ціна мотоцикла марки «KANUNI WESTERN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, належний ОСОБА_5 , станом на 01 травня 2021 року , могла становити 13729,07 грн.

Визначити матеріальний збиток завданий внаслідок незаконного заволодіння мотоцикла марки «KANUNI WESTERN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, належний ОСОБА_5 , не представилось можливим.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2021, де обвинувачений розповів і показав як вчинив злочин.

Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вину визнав, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, негативно характеризується.

Як зазначено у досудовій доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення протиправної поведінки та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також відомості про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладені у досудовій доповіді та висновок органу пробації, конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із визначеннням остаточної міри покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.07.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.289 КК України на 3 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з однорічним іспитовим строком
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Виходячи зі змісту вказаної норми та приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, що є предметом даного кримінального провадження, вчинене ним в травні 2021 року, тобто до постановлення вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.07.2021, а також приймаючи до уваги, що від відбування покарання обвинувачений був звільнений, суд приходить до висновку, що остаточна міра покарання ОСОБА_4 підлягає обранню шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України і призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1, ч. 4 ст.70 КК України, остаточну міру покарання призначити ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 липня 2021 року, у вигляді 5 (п"яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна..
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком.
Покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки, згідно ч.1, 2 ст.76 КК України:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1