КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/726/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурор ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з «Кагарлицька виправна колонія №115» апеляційну скаргу прокурора Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року задоволено подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія №115». ОСОБА_7 замінено невідбуту частину строку основного покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області області від 05.04.2019 року у виді 4 років 161 дня позбавлення волі на 2 роки виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений, відбуваючи покарання,сумлінно працював, за що 8 разів був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не має, тобто став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано ст. 82 КК України.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія №115».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на положення ст. 82 КК України та роз`яснення, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначає, що головною умовою прийняття рішення про можливість заміни покарання на більш м`яке є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Однак, судом не враховано характер вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та їх наслідки, які виразилися в смерті особи. Крім того, судом залишено поза увагою, що засуджений в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки. Заміна основного покарання у виді виправних робіт строком 2 роки з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави є непропорційним та призводить до порушення завдань покарання визначених ч. 2 ст. 50 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення засудженого щодо поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з матеріалів судового провадження, вироком Бородянського районного суду Київської області від 05.04.2019 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.05.2018 по 24.05.2018 року. Початок строку покарання 05 квітня 2019 року.
12 серпня 2021 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи Кагарлицька виправна колонія (№115), погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації, про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року подання задоволено, ОСОБА_7 замінено невідбуту частину строку основного покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області області від 05.04.2019 року у виді 4 років 161 дня позбавлення волі на 2 роки виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. Суд, мотивуючи тим, що засуджений, відбуваючи покарання,сумлінно працював, за що 8 разів був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не має, тобто став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано ст. 82 КК України.

Розглядаючи подання, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про можливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт за місцем з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.
На підставі частини 1 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Частиною 3 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Зі змісту вказаних норм випливає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. При цьому суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Отже, головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

Доводи подання про те, що ОСОБА_7 за період утримання в установі ОСОБА_7 сумлінно працював,за що 8 разів був заохочений адміністрацією установи, дисциплінарних стягнень не має, - не є безумовною підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покарання та не достатньо свідчить про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, в результаті якого помер потерпілий, не відшкодування у добровільному порядку збитків, завданих злочином, колегія суддів дійшла висновку, що строк відбутого засудженим покарання є недостатнім для його виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів наявність у даному випадку лише формально-юридичних підстав, та водночас відсутність в достатньому обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини строку основного покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області області від 05.04.2019 року у виді 4 років 161 дня позбавлення волі на 2 роки виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави.

Застосування до засудженого ОСОБА_7 положення ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, а також не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованим, та передчасним на даному етапі відбування покарання, а відтак апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
УхвалуКагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія №115» про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _______________ ______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4