Справа № 146/1088/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. смт.Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000369 від 20.09.2016 року на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
09 серпня 2021 року до Томашпільсього районного суду Вінницької області від прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка здійснила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Клопотання обґрунтовано тим, що ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП в Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000369 від 20.09.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 00:00 по 06:30 год. 19 вересня 2016 року невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку двох телят вагою 100-150 кг. кожне, які були прив`язані на присадибній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 та на праві власності належать ОСОБА_4 .
В ході досудового розслідування проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити особу, яка вчинила вказаний злочин.
На теперішній час сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки початком перебігу строку давності є 19 вересня 2016 року.
Кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до вимог ст. 49 КК України, чинної на момент вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
У кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування про підозру жодній особі не повідомлялось, досудове розслідування у кримінальному провадженні не зупинялося.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з витягу із ЄРДР за №0000369 від 20.09.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України, в період часу з 00:00 по 06:30 год. 19 вересня 2016 року невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку двох телят вагою 100-150 кг. кожне, які були прив`язані на присадибній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 та на праві власності належать ОСОБА_4 .
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато 19 вересня 2016 року за ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України , цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України , прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ст. 25 КПК України, визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.
Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції , що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі Євген Петренко проти України (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 ... для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Однак, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні належним чином проведено не було.
Так, згідно матеріалів справи, останнім прийнятим у справі процесуальним рішенням до подання клопотання про закриття кримінального провадження до суду є постанова про визначення органу, який буде здійснювати досудове розслідування від 30.07.2020 року, попереднє перед ним, а саме аналітична довідка датується 03.02.2017 року. Вказане свідчить про те, що тривалий час, жодних слідчих або інших процесуальних дій по справі здійснено не було. Окрім того в матеріалах справи присутнє доручення слідчого ОСОБА_6 про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: встановлення та допиту всіх можливих свідків та очевидців скоєння даного злочину; проведення подвірного обходу АДРЕСА_2 з метою встановлення свідків та очевидців скоєння даного злочину; витребування довідки про вартість 1 кг. живої ваги тварини; перевірки на причетність до вчинення даного злочину, осіб які займаються забієм ВРХ та допитати їх по даному факту, однак жодних відомостей про виконання даного доручення матеріали справи не містять.
Статтею 1 Кримінального кодексу України передбачено, що завданнями ККУ є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи.
За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст.9, 25 КПК України.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, п.3-1 ч.1, ч.4 ст.284, 369, 372, 392 КПК України, суд -
Ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя: ОСОБА_1