Справа № 456/622/21
Провадження № 1-кп/456/316/2021
УХВАЛА
про обрання цілодобового домашнього арешту

01 вересня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №000892 від 26.11.2020 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не зменшились та не перестали існувати, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, об`єктивна сторона кримінального правопорушення виразилася у грубому порушенні ПДР, в результаті ДТП настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи, правопорушення обвинувачений вчинив в стані алкогольного сп`яніння, а відтак може переховуватися від суду та намагатись уникнути кримінальної відповідальності. Просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, та врахувати, що строк дії попереднього запобіжного заходу закінчився у зв`язку з перебуванням обвинуваченого на лікуванні.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 просить не обирати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та подав письмове заперечення, в якому вказав, що шкода потерпілому відшкодована повністю, а в матеріалах кримінального провадження відсутні докази винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить суд застосувати домашній арешт з забороною покидати житло в нічний час доби.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Статтею 196 КПК передбачено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 22.03.2021.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 березня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк домашнього арешту на шістдесят днів - з 16 березня 2021 року до 14 травня 2021 року включно, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк домашнього арешту на шістдесят днів - з 27 квітня 2021 року до 25 червня 2021 року включно, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк домашнього арешту на шістдесят днів - з 15 червня 2021 року до 13 серпня 2021 року включно, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

В судове засідання, яке було призначено на 10.00 год. 10 серпня 2021 року обвинувачений не з`явився, захисник ОСОБА_4 повідомив суд про те, що обвинувачений перебуває на лікуванні.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №5422, ОСОБА_5 з 05.08.2021 по 20.08.2021 перебував на лікуванні в Стрийській ЦРЛ.

З наведеного вбачається, що строк запобіжного заходу закінчився з причин, що не залежали від сторони обвинувачення, у зв`язку з перебуванням обвинуваченого на лікуванні.

Суд вважає, що з моменту обрання ОСОБА_5 домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики на даний час не змінилися.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 8 років; в результаті ДТП, вчиненої обвинуваченим настали тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї особи; злочин, який інкримінують обвинуваченому вчинено в стані алкогольного сп`яніння, а тому є достатні підстави вважати, що останній може переховуватись від суду, намагатись уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту, викладені в запереченні на клопотання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на наступне.

Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Як на підставу для відмови в обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, сторона захисту покликається на повне відшкодування шкоди потерпілому та відсутність доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на які покликається сторона захисту, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
Щодо доводів сторони захисту про повне відшкодування шкоди, то така обставина у випадку визнання особи винуватою враховується при призначенні покарання на підставі ст.67 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений просить суд застосувати домашній арешт з забороною покидати житло в нічний час, стверджуючи, що має намір працевлаштуватися, однак точних даних про місце працевлаштування суду не надає, як і не повідомляє про те, чим саме буде займатися у денну пору доби. Наведене викликає сумніви в пом`якшенні умов домашнього арешту. Суд зауважує, що для придбання продуктів харчування та ліків у обвинуваченого є родина, яка може надати йому відповідну допомогу, протилежного обвинувачений в судовому засіданні не довів.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому на шістдесят днів.
Суд враховує, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту закінчився з причин, що не залежати від волі сторони обвинувачення, і ризики, які слугували підставою для обрання і продовження строків цілодобового домашнього арешту на даний час не змінилися.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184 КПК України, суд

ухвалив:
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, починаючи з 01 вересня 2021 року по 30 жовтня 2021 року, включно, без електронних засобів контролю, заборонивши йому цілодобово покидати житло за адресою: АДРЕСА_1

Застосувати до ОСОБА_5 наступні обмеження:

1. Прибувати до суду за першою вимогою;

2. Не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу прокурора або суду;

3. Повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвалу для виконання скерувати Стрийському РУП ГУНП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1