Категорія:ч. 1 ст. 301 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0001125 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луцька Волинської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючий, раніше не судимий,
засуджений за ч.1 ст.301 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат та арештованого майна.
ОСОБА_8 визнаний винний та засуджений за те, що він, в травні 2020 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, діючи умисно, з метою розповсюдження продукції порнографічного характеру, всупереч вимогам ст.ст. 2, 6 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20 листопада 2003 року, згідно яких забороняється обіг продукції порнографічного характеру на території України, посягаючи на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, розповсюдив графічний файл порнографічного характеру зі змістом, який знаходиться в явному протиріччі з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, яка здатна шляхом одіозної сексуальної інформації призвести до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми.

Зокрема, в травні 2020 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою розповсюдження зображень порнографічного характеру, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, за допомогою невстановленого органом досудового розслідування Інтернет форуму, з використанням програмного забезпечення «Utorrent» здійснив завантаження на власний ноутбук марки «ASUS», с/н:G3N0CV04E382107, що з`єднаний з мережею Інтернет за допомогою вайфай роутеру, файл формату «.jpg» порнографічного характеру, після чого розповсюдив його через вказане програмне забезпечення, для вільного перегляду необмеженого кола користувачів.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/120-21/6621-МЗ від 25.06.2020 2 (два) файли формату «.jpg» містять зображення порнографічного характеру.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що при постановлені вироку судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що на момент вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України (в редакції Закону №770-VІІ від 10.11.2015), санкція вказаної статті, крім іншого, передбачала покарання штраф в розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, однак суд призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст.301 КК України в редакції в редакції Закону №2617-VІІІ від 22.11.2018, яка набрала чинності лише з 01.07.2020. Таким чином, вказані зміни погіршують становище обвинуваченого. Просить вирок суду змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.301 КК України (в редакції Закону України №770-VІІ від 10.11.2015) до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримував та просив вирок суду змінити, зменшивши розмір призначеного покарання, шляхом застосування закону України про кримінальну відповідальність яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, апеляційна скарга в цій частині, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.
Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання підлягає зміні з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, за доводами апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення в період травня 2020 року по 25 червня 2020 року, санкція ч.1 ст.301 КК України в редакції Закону №770-VІІ від 10.11.2015, на час вчинення кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Законом України № 2617-VIIІ від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, до вказаної норми закону внесено зміни та визначено санкцію ч.1 ст.301 КК України, в абзаці другому частини першої слова «від п`ятдесяти до ста» замінено словами «від однієї тисячі до чотирьох тисяч».

Вимогами ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що на час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення санкція ч.1 ст.301 КК України в редакції Закону №770-VІІ від 10.11.2015 передбачала більш м`яке покарання, ніж санкція даного Закону після внесення змін Законом України № 2617-VIIІ від 22.11.2018, апеляційний суд вважає слушними доводи прокурора в цій частині та вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення на підставі положень п.4 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Визначаючи ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.301 КК України (в редакції Закону №770-VІІ від 10.11.2015), апеляційний суд враховує відповідно до положень ст.65 КК України ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який свою вину визнав, раніше не судимий.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції обґрунтовано визнано щире каяття.
Також судом враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що покарання у виді штрафу, відповідатиме тяжкості цього кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та за своїм видом та розміром буде справедливим.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_11 покарання апеляційний суд вважає таким, що повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.
Визначити ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст.301 КК України (в редакції Закону №770-VІІ від 10.11.2015) у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді