н/п 1-кс/953/8929/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатаів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001324 від 30.08.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротич Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, має на утримані непрацездатних батьків, який працює на посаді старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001324 від 30.08.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001324 відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2021 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Крім того, слідчий вказує, що ОСОБА_6 , відповідно до наказу від 26.12.2019 №135/к «Про працівників Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області» підписаного начальником ОСОБА_8 вважається працівником Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області таким, що працює з 28 грудня 2019 року на посаді старшого державного виконавця. Відповідно до посадової інструкції старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області обов`язками є: забезпечує своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»; забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх здійсненням; дотримується етики поведінки державного службовця, сумлінно виконувати службові обов`язки, постійно вдосконалювати організацію своєї роботи підвищувати професійну кваліфікацію, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб; проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 є суб`єктом на якого поширюється обмеження та заборони встановлені зазначеним законом, а саме ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 на постійній основі обіймає посаду старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функціями, якими він наділений повноважним органом, а відповідно є службовою особою.

Крім того, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 21 липня 2021 року, ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, спрямований на одержання шляхом вимагання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а саме для того щоб ОСОБА_9 , мав можливість не сплачувати штраф в розмірі 7000 грн. та подальшого зняття арешту з транспортного марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р.в. з можливістю його повернення останньому),з використанням свого службового становища прохав надати неправомірну вигоду шляхом вимагання, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, перебуваючи станом з 26.12.2019 та по теперішній час, на посаді старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає вигоду, певних дій з використанням наданої йому влади та службового становища, 21.07.2021 приблизно о 10.00 год., ОСОБА_6 знаходячись на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_9 . Під час розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомив останньому, що по виконавчому провадженню щодо несплати аліментів де ОСОБА_9 є боржником, присутній борг в розмірі 22500 грн. а також накладено штраф в розмірі 7000 грн. за несплату аліментів своєчасно та в повному обсязі. Водночас ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 , що у встановлений законом строк здійснював сплату по обов`язковим виплатам та вважає, що автомобіль марки Део Матіз, р.н. НОМЕР_1 , який йому належить безпідставно вилучений у нього з користування. З метою реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_6 зателефонував дружині ОСОБА_9 та вмовив її надати до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області розписку щодо відсутності будь-яких майнових вимог до боржника ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , що він мусить надати йому грошові кошти в розмірі 100 доларів США для подальшого зняття накладеного штрафу в розмірі 7000 грн., а також зняття арешту з автомобілю марки Део Матіз д.н.з. НОМЕР_1 та у подальшому його повернення ОСОБА_9 по виконавчому провадженню де останній є боржником. Водночас ОСОБА_6 зазначив, що вразі ненадання грошових коштів, арешт із автомобіля не буде знятий у найкоротший строк.

У зв`язку з чим, 10.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, тобто за вчинення дій службовою особою, спрямованих на отримання неправомірної вигоди шляхом вимагання останньої за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає вигоду, певних дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 368 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі на території іншої держави, крім того, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, крім того, може незаконно впливати на потерпілого, який допитаний під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки проводиться досудове розслідування та на даний час він не давав свої показання у суді; свідків, які на даний час встановлюються, та ще не допитані у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання та прохала суд відмовити у його задоволені, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, недопустимість доказів, зокрема, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021, який складений з порушенням частини 3 статті 252 КПК України, а також на недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України. Крім того, сторона захисту прохала врахувати процесуальну поведінку ОСОБА_6 , який за першим викликом з`являється до слідчого та до слідчого судді для розгляду даного клопотання, а також данні щодо його особи, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, має на утриманні батьків пенсіонерів, які потребують постійного догляду та лікування.

Суд, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

В провадженні Харківського районного управління поліції №1 в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0001324 від 30.08.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

10.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, а саме за вчинення дій службовою особою, спрямованих на отримання неправомірної вигоди шляхом вимагання останньої за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає вигоду, певних дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, останній є осудною особою, досяг 16-річного віку. Потерпілий у даному кримінальному провадженні- ОСОБА_9 , станом на 21.07.2021, мав статус боржника у виконавчому провадженні, яке перебувало у провадженні ОСОБА_6 , який займав посаду старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Займана посада відноситься до державної служби категорії «В». А отже підозрюваний, в розумміні положень статті 18 КК України і примітки 1 до статті 364 КК України, є службовою особою.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частино 3 статті 368 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даних, які містяться в протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.07.2021; даних, які містяться в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадженням № 000116 від 14.06.2021 з відміткою «розсекречено». Зазначені докази виділені з кримінального провадження №000016 від 14.06.2021 постановою прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_3 .

Щодо посилання сторони захисту на недопустимість доказу, яким сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.07.2021, який, сторона захисту вважає, складений та переданий прокурору з порушенням строків, передбачених частиною 3 статті 252 КПК України, слідча суддя зазначає наступне.

До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні ( пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України). Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (стаття 26 КПК України).

Так, в обґрунтування вказаних вище заперечень сторона захисту посилається, зокрема, на частину 3 статті 17 КПК України, положення якої закріплюють презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до яких підозра, обвинувачення не можуть гуртуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (частина 1 стаття 87 КПК України).

Згідно з пункту 1 частини 2 статті 87 КПК України істотним порушення прав людини і основоположних свобод є, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

У зв`язку з чим питання щодо допустимості вказаного протоколу від 26.07.2021, як доказу обґрунтування повідомленої підозри по даному кримінальному провадженню, повинно оцінюватись не формально, а у контексті пункту 1 частини 2 статті 87 КПК України, щодо того, чи були суттєвими порушення при проведенні НСРД на підставі дозволу суду. Оцінка суттєвості таких порушень є предметом судового провадження з урахуванням всіх обставин справи. Натомість, слідча суддя вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу такими повноваженнями не наділена.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду від 20.07.2021 надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, за результатами проведення якої складено протокол від 26.07.2021.

Істотних порушень прав і основоположних свобод людини, в тому числі щодо підозрюваного, які б давали підстави для визнання недопустимими доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує повідомлену ОСОБА_6 підозру в межах даного кримінального провадження, слідчою суддею не встановлено.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положеня кримінального прооцесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 статті 177 КПК України, а саме: можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує обґрунтована імовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, який відповідно до ст.ст. 12,45 КК України є тяжким та корупційним, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, без можливості застосування ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, в межах розгляду даного клопотання встановлено, оскільки не заперечувалося підозрюваним, що ОСОБА_6 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Слідча суддя зазначає, що наявність у підозрюваного паспорту громадянина України для виїзду за кордон підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки за наявності такого документу можливість безперешкодно покинути територію України є вищою, ніж за відсутності нього. Вказане дає підстави слідчій судді вважати, що в ході подальшого досудового розслідування або судового розгляду справи, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, підозрюваний може дійти висновку про доцільність переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Доводи сторони захисту про відсутність такого ризику не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідча суддя бере до уваги, що існує коло осіб, які на даний час не допитані в якості свідків. Вищезазначене дає підстави обґрунтовану імовірність незаконного впливу зі сторони підозрюваного, як потерпілого, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним стороною обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, оскільки 27.09.2021, відповідно до частини 4 статті 25 Закону України « Про виконавче провадження» державним виконавцем Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову про передачу виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_9 аліментів на утримання дитини до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), яке 09.08.2021 закрито у зв`язку з виконанням рішення суду.

Слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 частини 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчою суддею встановлено данні щодо особи підозрюваного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, за яким фактично проживає, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, розлучений, має на утриманні непрацездатних батьків, які мать хронічні захворювання.

Дослідивши в сукупності докази наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, а також данні щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом буде достатнім заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з цим, слідча суддя вважає, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також потерпілим ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту в нічний час, оскільки сторона обвинувачення не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення доведено неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого. Застосувати до підозрюваного запобіжний у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 21-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог статті 2 та частини 2 статті 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001324 від 30.08.2021, закінчується 10.11.2021, то з урахуванням положень частини 1 статті 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити до 10.11.2021 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 21-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування, на 52 (п`ятдесят два) дні до 10.11.2021 включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також потерпілим ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Встановити строк дії ухвали до 10.11.2021.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.09.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1