Справа № 495/9194/21
№ провадження 1-кс/495/2685/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Годжи» про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
05 листопада 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання представника власника майна, щодо якого накладено арешт адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Годжи» про скасування арешту майна, яке було подано в рамках кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020.
Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
10.09.2020 відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 по справі № 947/25540/20 (провадження № 1-кс/947/13714/20) в рамках кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020 за ч. 3 ст. 189 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, та накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 0,12 га, та будівлі, споруди, майно, яке розміщене на базі відпочинку, розташованої на вказаній земельній ділянці та якій присвоєна адреса: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження цим майном.
Відповідно до зазначеної ухвали заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах щодо земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0019, та будівель, споруд, майна, яке розташоване на базі відпочинку, яка розташована на вказаній земельній ділянці, та якій присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .
Обґрунтування клопотання.
Представником власника майна зазначено, що ухвала Київського районного суду м.Одеси порушує права та законні інтереси ТОВ «Годжи» як власника майна та підлягає скасуванню з урахуванням положень ч.1 ст174 КПК України.
14.08.2020 до ЄРДР внесено відомості за № 00000921 за заявою ОСОБА_6 за ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України за фактом намагання невстановлених осіб в період часу з квітня по серпень 2020 року шляхом вимагання із застосуванням насильства заволодіти майном, яке належить ОСОБА_6
31.12.2020 у кримінальному провадженні змінено підслідність з СУ ГУ НП в Одеській області на СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області, справа перебуває у провадженні слідчого ОСОБА_7 .
За період з 14.08.2020 у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, майно речовим доказом не визнавалося, слідів злочину на собі не зберегло, у цивільному чи господарському порядку заявник ОСОБА_6 не оскаржила нотаріально посвідченні нею особисто дії щодо розпорядження нерухомим майном шляхом внесення до статутного капіталу, укладення договору оренди земельної ділянки, протокол загальних зборів щодо поповнення статутного капіталу за рахунок внесків засновника, починаючи з січня 2021 року після зміни підслідності у провадженні слідчий чи прокурор не ініціював питання про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, не проводив будь-яких слідчих дій.
Згідно Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У справі «Іст-Вест Альянс проти України», заява № 19336/04, рішення від 23.01.2014 §167 ЄСПЛ наголосив на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.
Подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту за відсутності проведення будь-яких слідчих дій в рамках кримінального провадження факт його, піддає власника майна необґрунтованому процесуальному примусу, порушує право власності ТОВ «Годжи» майно.
На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України представник ОСОБА_3 просив скасувати арешт.
Позиції сторін.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Годжи», клопотання підтримав, просив задовольнити.
Слідчий в судове засідання не звився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений, надав до суду матеріали кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.
Мотивація суду.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.
Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000921 надано належним заявником.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.3 ст.189, ч.3 ст.289 КК України розпочато 14.08.2020 за заявою ОСОБА_6 за фактом намагання невстановлених осіб в період часу з квітня по серпень 2020 року шляхом вимагання із застосуванням насильства заволодіти майном, яке належить ОСОБА_6
31.12.2020 у кримінальному провадженні змінено підслідність з СУ ГУ НП в Одеській області на СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області, справа перебуває у провадженні слідчого ОСОБА_7 .
В рамках кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020 за ч. 3 ст. 189 КК України 10.09.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 0,12 га, та будівлі, споруди, майно, яке розміщене на базі відпочинку, розташованої на вказаній земельній ділянці та якій присвоєна адреса: АДРЕСА_1 із забороною розпорядження цим майном.
Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. У клопотанні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 вказує на втрату потреби застосування арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.
З метою повного дослідження обставин щодо скасування арешту було витребувано матеріали кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020 за ч. 3 ст. 189 КК України, під час дослідження яких слідчим суддею було встановлено, що останні слідчі дії були проведені 15.09.2020. Жодної інформації щодо проведення процесуальних дій з майном, на яке накладено арешт в матеріалах провадження не встановлено, що свідчить на користь доводів представника ТОВ «Годжи» в частині того, що відпала необхідність у застосуванні арешту майна.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - на власника майна. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати докази.
Сторону обвинувачення було сповіщено про дату та час розгляду клопотання, однак у судове засідання слідчий не з`явився, доказів, які б свідчили про недоцільність скасування арешту надано не було.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ТОВ «Годжи».
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення відпала через закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника власника майна, щодо якого накладено арешт ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Годжи» про скасування арешту майна, яке було подано в рамках кримінального провадження №0000921 від 14.08.2020 - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 10.09.2020 по справі № 947/25540/20 (провадження 1-кс/947/13714/20) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 0,12 га, та будівлі, споруди, майно, яке розміщене на базі відпочинку, яка розташована на вказаній земельній ділянці та якій присвоєна адреса: АДРЕСА_1 , який було накладено в рамках кримінального провадження № 0000921 від 14.08.2020.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1