УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001482 від 31.08.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 146 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 30.08.2021 близько 20 години 40 хвилин, точний час слідством не встановлено ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з вікна квартири побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились біля його автомобіля марки «BMW E39», литовської реєстрації № НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору. Після, чого осатаній почав висловлюватися на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, при цьому погрожувати їм фізичною розправою у разі, якщо вони не відійдуть від його автомобіля.
Близько 20 години 45 хвилин, ОСОБА_5 вибіг на подвір`я будинку побачивши, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце знаходження його автомобіля, направився до будинку АДРЕСА_3 де в цей час перебували неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Рухаючись у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці, ОСОБА_5 безпричинно почав погрожувати даним громадянам фізичною розправою.
Далі, ОСОБА_5 наблизившись ближче до ОСОБА_7 , діставши заздалегідь підготовлений ніж з карману спрямував його в бік останнього, при цьому погрожуючи його застосуванням, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сприймали як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я та розуміючи фізичну перевагу нападника над собою, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали втікати від ОСОБА_5 , при цьому на місці залишили рюкзак, який належить ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння зазначеним майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 , знаходячись за вищевказаною адресою відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме рюкзаком чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_2 , вартістю 30 000 гривень, пристрій для паління «iQos», серії 2.4 Plus, в корпусі білого кольору, вартістю 800 гривень, спортивний одяг, а саме боксерські бинти червоного кольору, вартістю 200 гривень, капа прозорого кольору, вартістю 300 гривень, боксерські рукавички фірми «Masters», червоно-чорного кольору, вартістю 700 гривень.
Надалі, ОСОБА_5 утримуючи при собі вищевказане майно, погрожуючи ножем почав переслідувати неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому продовжував висловлювати в їх адресу погрози фізичної розправи, однак останнім вдалося втекти від ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення нападу зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 32 000 гривень 00 копійок.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підозра необґрунтована, клопотання необґрунтоване. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашній арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисна, пояснив, що злочину не вчиняв, дві особи стояли біля його машини, він їм крикнув та останні втекли залишивши рюкзак, а він просто його підібрав, закинув у багажник та поїхав шукати потерпілого. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 31.08.2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами наданими в обґрунтування клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187КК України КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на суспільно-небезпечний характер вказаного кримінального правопорушення, на те, що підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, а також підозрюваний не працевлаштований, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку.
Все вищевказане в сукупності свідчить про обґрунтованість ризику переховування.
Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого (який є неповнолітньою особою) та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи її до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи враховуючи суспільно-небезпечний характер вказаного кримінального правопорушення, а також те, що на теперішній час підозрюваний притягується до кримінальної відповідальності Приморським районним судом міста Одеси за ч. 2ст .146 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, враховуючи суспільно-небезпечний характер вказаного кримінального правопорушення, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинено з погрозою застосування насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001482 від 31.08.2021 року задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 29.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1