Дата документу 05.10.2021 Справа № 554/9238/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що у провадженні слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000200 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 265 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що cлужбові особи ТОВ «Складсервіс Україна» здійснили розтрату 520880 літрів паливно-мастильних матеріалів, вилучених у ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , які згідно договору №6/09-08/23 від 09.08.2019 укладеним між Головним управлінням ДФС у Полтавській області та ТОВ «Складсервіс Україна» (, юридична адреса: м. Київ, вул.Пироговського, 19, корпус 6) передані на відповідальне зберігання службовим особам останнього.
Також встановлено, що працівники ГУ ДФС у Полтавській області, перевищуючи владу та службові повноваження, умисно, з порушенням порядку, без визначення місця зберігання, уклали з ТОВ «Складсервіс Україна» договір зберігання №6/09-08/23 від 09.08.2019 року, після чого не маючи дозволу суду, передали на зберігання ТОВ «Складсервіс Україна» тимчасово вилучене майно 520880 літрів паливно-мастильних матеріалів, в результаті чого майно було втрачено, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян у вигляді завдання збитків ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 5 357 756,50 гривень.
У ході досудового розслідування, в тому числі з висновку службового розслідування від 27.11.2020 року встановлено, що фактично рішення про вилучення паливно-мастильних матеріалів у ФОП Северин було прийнято начальником Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 . Рішення про передачу вилучених паливно-мастильних матеріалів у ФОП Северин посадовим особам ТОВ «Склад сервіс Україна» та складання проекту договору зберігання саме з ТОВ «Склад сервіс Україна» було прийнято начальником Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 .
Вилучене майно було передано на підставі договору №6/09-08/23 від 09.08.2019 року, укладеного між Головним управлінням ДФС у Полтавській області та ТОВ «Склад сервіс Україна» останнім на відповідальне зберігання. Зазначений вище договір складений працівниками слідчого управління на підставі усної вказівки начальника слідчого управління ФР ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_7 , при цьому, за вказівкою останньої, з типового договору вилучено пункт 1.4, щодо місця зберігання майна, який є істотною умовою договору і забезпечення якого надало б можливість у будь-який час, будь-якій стороні кримінального провадження перевірити схоронність та належність зберігання майна, в результаті чого майно після отримання ТОВ «Склад сервіс Україна» було перевезено до Київської області не на місце зберігання, зазначене у процесуальних документах (протоколі обшуку) - АДРЕСА_1 .
На адресу слідчого надійшов письмовий рапорт о/у 4-го відділу управління стратегіних розслідувань в Полтавській області ДСР НП України ОСОБА_8 від 24.06.2021 року, відповідно до якого в ході виконання доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України встановлено адреси проживання ОСОБА_7 , яка може бути причетною до заволодіння паливно-мастильними матеріалами у ФОП ОСОБА_9 . Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вказані адреси підтверджуються відомостями зазначеними ОСОБА_7 у декларації перед звільненням поданій 10.04.2021.
30.09.2021 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:
1) мобільний телефон Iphone-8 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 iCCiD MEID НОМЕР_2 в силіконовому чохлі чорного кольору;
2) мобільний телефон Iphone10Х в корпусі чорно-білого кольору в силіконовому чохлі сірого кольору з жовтими вставками.
Зазначені вище мобільні телефони підлягають дослідженню на предмет наявності в них месенджерів, переписки з іншими співучасниками злочину, в тому числі з ОСОБА_10 , для чого необхідно їх надати у розпорядження спеціалістів-експертів, дослідження інформації в тому числі тієї, що була видалена, тобто необхідно провести судові комп`ютерно-технічні та інші експертизи.
З метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, слідчий звернувся до суду х клопотанням про накладення арешту.
Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучені в ОСОБА_7 вище вказані речі, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 30.09.2021 року в ОСОБА_7 речі містять сліди злочину, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000200 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України

30.09.2021 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone-8 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 iCCiD MEID НОМЕР_2 в силіконовому чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone10Х в корпусі чорно-білого кольору в силіконовому чохлі сірого кольору з жовтими вставками .
Слідчим доведено, що майно, а саме: мобільний телефон Iphone-8 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 iCCiD MEID НОМЕР_2 в силіконовому чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone10Х в корпусі чорно-білого кольору в силіконовому чохлі сірого кольору з жовтими вставками, вилучене під час проведення обшуку від 30.09.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Постановою слідчого від 01.10.2021 року зазначені речі, вилучені у ході обшуку 30.09.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000200 від 25.09.2020 року.

Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 30.09.2021 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку 30.09.2021 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , майно, а саме: мобільний телефон Iphone-8 в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 iCCiD MEID НОМЕР_2 в силіконовому чохлі чорного кольору; мобільний телефон Iphone10Х в корпусі чорно-білого кольору в силіконовому чохлі сірого кольору з жовтими вставками, з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1