Справа № 203/3439/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , подана в порядку ст.303 КПК України. В останній зазначено, що 24.07.2021 року до Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, адвокатом в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст.214 КПК України було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 . Повідомлення про злочину було подано на електронну пошту. Оскільки станом на 26.07.2021 року подана заява залишилась не розглянутою, адвокатом було подано скаргу до Октябрського районного суду м.Полтави та отримано ухвалу слідчого судді вказаного суду від 27.07.2021 року про повернення скарги, з роз`ясненням щодо необхідності її подачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за місцем знаходження органу досудового розслідування, яким є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві. Посилаючись на вказані обставини та не виконання слідчим вимог ст.214 КПК України, скаржник просив поновити строку на оскарження та зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести відомості за заявою від 24.07.2021 року до ЄРДР.

В поданій скарзі адвокат ОСОБА_3 також просила розглядати скаргу за відсутності сторони скаржника.
Уповноважена особа Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, до суду не з`явилась.
Враховуючи подану скаржником заяву про розгляд справи за його відсутності та положення ст.26 КПК України, а також, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності останніх.
Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що 24.07.2021 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, в порядку ст.214 КПК України було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 .
Оскільки станом на 26.07.2021 року подана заява залишилась не розглянутою, адвокатом ОСОБА_3 було подано скаргу в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР до Октябрського районного суду м.Полтави.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 року отримано ухвалу слідчого судді вказаного суду про повернення скарги, з роз`ясненням щодо необхідності її подачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за місцем знаходження органу досудового розслідування, яким є Третій слідчий відділ (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві.
Слідчий суддя враховує, що з березня 2021 року у територіальних управліннях ДБР почали діяти слідчі підрозділи (відділи), які розташовані у всіх областях України, зокрема у територіальному управлінні ДБР, розташованому у м.Полтаві, було створено Третій слідчий відділ (з дислокацією у м.Дніпро), який відповідно до ст.38 КПК України є органом досудового розслідування та розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Старокозацька,52, що територіально відноситься до Центрального (колишнього Кіровського) району м.Дніпро.
Оскільки заява в порядку ст.214 КПК України подавалась заявником до Територіального управління ДБР, розташованому у м.Полтаві, після чого у передбачений ч.1 ст.304 КПК України строк останній звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України до Октябрського районного суду м.Полтави, за місцем розташування Територіального управління ДБР, розташованому у м.Полтаві, а також відсутність об`єктивних даних, які б свідчили, що скаржник був обізнаний на момент оскарження про утворення Третього слідчого відділу (із дислокацією у м.Дніпрі), а також, що після отримання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.07.2021 року заявник відразу звернувся з аналогічною скаргою до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за місцем знаходження органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на оскарження та необхідність його поновлення.
Перевіряючи доводи по суті скарги, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.
Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно зі ст.129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст.126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді ухвалюється іменем України.
Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Згідно з ч.ч.1,6 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Також, існує процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності судді. За ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підставами для дисциплінарної відповідальності судді зокрема є незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил щодо юрисдикції або складу суду, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та інш.
Відповідно до п.п.66,68,69 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 року, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності, крім випадків злочинного наміру. Дисциплінарне провадження може бути ініційоване, якщо суддя не виконав свої обов`язки ефективно та належним чином. Такі провадження повинен проводити незалежний орган влади або суд із наданням гарантій справедливого судового розгляду і права на оскарження рішення та покарання. Дисциплінарні санкції мають бути пропорційними.
Консультативна рада європейських суддів в п.57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
У Висновку №3 (2002) згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.
Кримінальне переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд. Такі дії слід розцінювати як спроби втручання у правосуддя, тиску на суд і суддів, намагання протиправно використовувати суди для відстоювання інтересів певних груп чи осіб не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, що є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів. Така ситуація є загрозою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, адже ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а інша - завжди буде незадоволена результатом розгляду справи. Саме тому початок досудового розслідування щодо судді у разі незгоди з його рішенням є тиском на суд, і не є виправданим та ефективним для встановлення справедливості у конкретній справі.

Із заяви адвоката ОСОБА_3 від 24.07.2021 року вбачається, що доводи останньої грунтуються на необгрунтованому визначенні застави підозрюваній ОСОБА_4 слідчим суддею Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 в ухвалі від 20.07.2021 року у справі №202/4108/21, без врахування майнового та сімейного стану підозрюваної, ігнорування відомостей та доказів, що надавались стороною захисту; внесення суддею недостовірних відомостей щодо встановлення майнового стану підозрюваної.
Тобто, викладені в заяві від 24.07.2021 року обставини фактично зводились до незгоди заявника із прийнятим суддею процесуальним рішенням та його мотивами, грунтувались на власній оцінці заявником обставин справи.
Будь-яких конкретних відомостей, які б об`єктивно свідчили про вчинення суддею дій, які б утворювали склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366,367 КК України в заяві не наведено.
При цьому, до скарги долучено копію заяви від 24.07.2021 року, з якої вбачається, що до неї було долучено лише повноваження адвоката та не надавалось будь-яких доказів на підтвердження викладених в заяві обставин.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки подана заява та надані до неї документи не містили достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення та викладені в ній доводи зводились до незгоди заявника з прийнятим судовим рішенням, були відсутні підстави для внесення відповідних відомостей в порядку ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність поданої скарги та необхідність відмови в її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26,60,107,214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на подачу скарги.
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1