У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
дізнавача ОСОБА_3 ,
представника володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0003051 від 28.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 28.12.2021 близько 01 год. 30 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 179 працівниками поліції, під час поверхневого огляду автомобіля марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено скляну лампочку з полімерною трубкою, полімерний контейнер з саморобним муштуком.

Як зазначено в клопотанні, в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 28.12.2021 року до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт поліцейського роти № 4 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 про те, що 28.12.2021 року близько 01 год. 30 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 179 працівниками поліції під час огляду в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію України» автомобіля марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено скляну лампочку з полімерною трубкою, полімерний контейнер з саморобним муштуком, а також за вказаних подій під час поверхневого огляду ОСОБА_6 в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію України» було виявлено зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною. Після цього на місце події було викликано СОГ Житомирського РУП ГУНП, якими під час проведеного обшуку було вилучено до Житомирського РУП ГУНП з автомобіля марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 скляну лампочку з полімерною трубкою, полімерний контейнер з саморобним муштуком та тепловізор торгівельної марки «PULSAR APEX LRF THERMAL SIGHT» моделі «ХQ50» з серійним номером 764033849, походження якого останній не зміг пояснити та повідомив що об`єкт йому не належить. Також під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 298-2 КПК України та під час поверхневого обшуку було вилучено зіп-пакет з білою порошкоподібною речовиною.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та з метою забезпечення їх збереження в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на них.

Тому слідчий просить накласти арешт на скляну лампочку з полімерною трубкою та полімерний контейнер з саморобним муштуком та тепловізор торгівельної марки «PULSAR APEX LRF THERMAL SIGHT» моделі «ХQ50» з серійним номером 764033849, вилучені в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дізнавач у судовому засідання клопотання підтримав та пояснив, що скляна лампочка з полімерною трубкою та полімерний контейнер з саморобним муштуком використовуються для вживання наркотичних засобів, а тепловізор міг використовуватися для того, щоб перевіряти наявність поблизу людей в нічний час під час закладок та щоб забрати закладки.
Представник володільця майна в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на скляну лампочку з полімерною трубкою та полімерний контейнер з саморобним муштуком, заперечуючи при цьому проти накладення арешту на тепловізор, звернувши увагу на те, що в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, він не має значення речового доказу та відповідно до наявних у ОСОБА_6 гарантійного талону, сервісної книжки та коробки до тепловізора зазначене майно належить йому.
Заслухавши пояснення дізнавача та представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

28.12.2021 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення стосовно того, що 28.12.2021 року близько 01 год. 30 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 179 працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль марки «Volkswagen Passat В5», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при поверхневій перевірці виявлено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, та в автомобілі виявлено пристрій для вживання наркотичних засобів. Кримінальне провадження зареєстроване за №0003051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Частиною 1 ст. 309 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Вилучені під час обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 скляна лампочка з полімерною трубкою та полімерний контейнер з саморобним муштуком є засобами та речовими доказами зазначеного кримінального правопорушення, відповідають визначеним ст. 98 КПК України критеріям та, враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, арешт наведеного майна зумовлений необхідністю його збереження та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, враховуючи висловлену дізнавачем позицію, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на вказані речі та тимчасово позбавити їх власника, а також третіх осіб права відчужувати та розпоряджатися ними.
Водночас необхідно зауважити, що у викладених дізнавачем мотивах клопотання не доведено необхідності накладення арешту на тепловізор торгівельної марки «PULSAR APEX LRF THERMAL SIGHT» моделі «ХQ50» з серійним номером 764033849 та наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, так в даному випадку воно не відноситься ні до знарядь, ні до засобів кримінального правопорушення з огляду на недостатність підстав вважати, що тепловізор міг використовуватися для незаконного зберігання чи перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту відповідно до події кримінального правопорушення, про яку внесені відомості до ЄРДР та згідно передбачених ч. 1 ст. 309 КК України незаконних дій, що містять ознаки зазначеного кримінального правопорушення.
За наведених обставин дізнавачем не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що тепловізор є речовим доказом кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, що є необхідною та обов`язковою умовою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 170 КПК України. Тому в цій частині клопотання не ґрунтується на положеннях закону, через що слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Керуючись ст. ст. 2, 94, 98, 170-173, 175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на скляну лампочку з полімерною трубкою та полімерний контейнер з саморобним муштуком, вилучені в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження та користування ними.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали - о 12-00 год. 31.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1