Справа № 478/184/22 Провадження №1-в/478/65/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2022 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -
09 березня 2022 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Просив його задовольнити.
Особи, які беруть участь у судовому провадженні, в судове засідання не з`явилися. Про час і місце розгляду клопотання повідомлені належним чином та завчасно. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
ОСОБА_3 раніше судимий, по даній справі засуджений: 29.04.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 року КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.02.2016 року зараховано час попереднього ув`язнення в строк покарання з 11.01.2015 року по 03.06.2015 року з розрахунку 1 день за 2 дні п/в.
Початок строку: 11.01.2015 року, кінець строку: 19.08.2024 року.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, під час преребування в слідчому ізоляторі м. Миколаєва не допускав порушення встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
Перебуваючі в інших установах виконання покарань, порушував вимоги встановленого режиму утримання за що мав два стягнення, які погашені в установленому законом порядку.
Під час відбування покарання в виправній колонії ВК-93 засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо. Прибувши до Казанківської ВК № 93 був працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту. До роботи ставиться відповідально, за що має ряд заохочень. Стягнень немає. У скоєному злочині розкаюється повністю, міру, призначеного судом покарання вважає справедливою.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком від 29.04.2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за умисний, особливо тяжкий злочин: ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67, 130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 характеризується посередньо, допускався злісного порушення встановленого режиму відбування покарання, за що мав два стягнення. Судом також враховується, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою а засуджений за час відбуття покарання не довів своє виправлення.
Виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537-539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1