Справа №721/7/22
Провадження 1-КП/721/29/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні внесеному 04.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Розтоки, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,
а також клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокуророві,

В С Т А Н О В И В :

До Путильського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному 04.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
Вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про повернення обвинувального акту прокурору. Захисник уважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому відсутня потерпіла особа, при цьому є посилання на спричинення охоронюваним законом державним інтересам тяжких наслідків на суму 114780,13 грн. Усупереч твердженню сторони обвинувачення, на думку захисника, викладення фактичних обставин кримінального провадження здійснене неповно та неправильно, а його підзахисний не являється службовою особою та суб`єктом даного кримінального правопорушення. Також захисник у клопотанні посилається на ліквідацію Департаменту захисту економіки як міжрегіонального територіального органу Національної поліції, працівниками якого виявлено незаконну рубку. Посилається, що обвинувальний акт складений на фірмовому бланку ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому, без посилання на місце дислокації м. Чернівці, також посилається на відсутність скріплення обвинувального акту печаткою прокуратури підпису прокурора, що на думку захисника свідчить про неналежний нагляд за досудовим розслідуванням та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор проти клопотання захисника заперечував, посилаючись на його безпідставність, вказував, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства.

Вирішуючи клопотання захисника, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному.

Розглядаючи питання доцільності повернення обвинувального акту прокуророві, а також вказані захисником підстави, слід зазначити, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту. Таким чином, перелік вимог щодо обвинувального акту є вичерпно регламентованим та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, законодавцем не визначено.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що відсутність у обвинувальному акті вказівки на конкретну особу, яка є потерпілою у кримінальному провадженні, не є підставою для його повернення. Згідно ч. 1-2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. При цьому, ч. 7 ст. 55 КПК України передбачено, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За змістом вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється виключно на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі, а саме: шляхом подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заяви про залучення її до провадження як потерпілого, надання згоди на визнання потерпілим.

Суд зауважує, що в реєстрі матеріалів відсутнє рішення про визнання юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні. Відсутність залученого у встановленому порядку потерпілого до кримінального провадження не є безумовною підставою для повернення обвинувального акта, оскільки потерпілий, як потенційний учасник кримінального провадження, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 КПК України, належить до сторони обвинувачення, і тому його відсутність у кримінальному провадженні не порушує прав обвинуваченого на захист.

Щодо доводів захисника про невідповідність фактичних обставин кримінального правопорушення при формулюванні обвинувачення суд зазначає, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати ті обставини, які були чи не були, відповідно, нею встановлені.

Суд виходить з того, що формулювання обвинувачення та зазначення у ньому фактичних обставин викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Статтею 3 КПК України встановлено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Тож, обвинувальний акт, на думку суду, складений відносно ОСОБА_4 , відповідає вимогам статті 291 КПК України, так як містить, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. На думку суду, орган досудового розслідування має право висловлюватися в обвинувальному акті щодо вчинення певного кримінального правопорушення, оскільки відповідно до статті 3 КПК України обвинувачення і є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд наголошує, що обставини, викладені в обвинувальному акті, обґрунтованість сформулюваного обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті. За змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК України визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані, в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Законом прямо передбачено, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому обсязі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування. Посилання захисника на неповноту та неправильність при викладі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення є по своїй суті незгодою із пред`явленим обвинуваченням, що має бути предметом судового розгляду, де суд на підставі зібраних та наданих доказів матиме можливість надати оцінку обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

З приводу доводів захисника щодо форми фірмового бланку на якому викладений обвинувальний акт та відсутність на ньому печатки, в порушення вимог до реквізитів офіційного документу, суд зазначає, що положеннями ст.ст. 110, 291 КПК України не передбачає будь-якої обов`язкової умови щодо визначення форми і реквізитів фірмового бланку на якому викладений обвинувальний акт та скріплення печаткою підпису прокурора, який його затвердив.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає обґрунтованих підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а тому відмовляє у задоволенні даного клопотання захисника.

Наведене свідчить, що перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Путильському районному суду Чернівецької області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Тож, судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченим копії обвинувального акту, склад осіб, що підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Керуючись статтями 7, 26, 110, 128, 291, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України об 11 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.
Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 16.02.2022 року о 15 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1