В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілі ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню-технічну освіту, пенсіонерки, не працюючої, раніше не судимої, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 14 листопада 2020 року, близько 13 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, ОСОБА_4 , перебуваючи на присадибній земельній ділянці, котра розташована по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, знаходячись в положенні стоячи, схопила до рук заздалегіть приготовлену металеву трубу, якою силоміць нанесла один удар в область лівого стегна ОСОБА_6 , в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 KK України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

14 листопада 2020 року, близько 13 години 05 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, ОСОБА_4 , перебуваючи на присадибній земельній ділянці, котра розташована по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, знаходячись в положенні стоячи, нігтями правої руки стала шкрябати обличчя та шию ОСОБА_7 , після чого не зупинившись на досягнутому, силоміць масою свого тіла повалила останнього на земельне покритття, де в послідуючому, своїми зубами здійснила укус середнього пальця лівої руки ОСОБА_7 .. У ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 14-ти внутрішньо-шкіряних крововиливів - в скроневій області праворуч, в проекції зовнішнього кута правої брови, в проекції тіла та дуги виличної кістки праворуч, в передвушній області праворуч, в проекції завитка правої вушної раковини, на кінчику носа ліворуч, в проекції носо-губної складки праворуч, на шкірі над червоною каймою верхньої губи ліворуч, на підборідді по центру, в виличній області ліворуч з переходом на ліву щоку, на лівій щоці, в проекції зовнішнього кута лівого ока з переходом на проекцію дуги виличної кістки відповідно; 15-ти саден в скроневій області праворуч, в проекції зовнішнього кута правої брови, в проекції тіла та дуги виличної кістки праворуч, в перед вушній області праворуч, в проекції завитка правої вушної раковини, в виличній області ліворуч з переходом на ліву щоку всі на тлі крововиливів, на лівій щоці (на тлі одно з крововиливів), в проекції зовнішнього кута лівого ока з переходом на проекції дуги виличної кістки відповідно, по задній поверхні шиї ліворуч у нижньому відділі; крововиливу на червоній камні нижньої губи праворуч; внутрішньо-шкіряного крововиливу та двох поверхневих ран на його тлі в проекції нігтьової фаланги 3-го пальця лівої кисті по тильній та долонній поверхням, що на підставі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні, щодо скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину не визнала. Суду пояснила, що з потерпілими йде спір за межу на городі уже давно. 14 листопада 2020 року з чоловіком ОСОБА_8 були у дворі та побачили як на межі ОСОБА_9 забивав стовпчик, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стояли і чекали яка у неї з чоловіком буде реакція. Йдучи на вгород взяла трубку щоб вибити стовпчик та викинути його. Але витягла його руками і викинула, і сказала ОСОБА_13 , що на встановлення межі є сільська рада, а ОСОБА_14 почала сапою бити по її квітах «півниках». Після цього вона взяла трубку та вдарила по сапі ОСОБА_14 , по нозі не била, чи розлетілась сапа не бачила, після чого ОСОБА_15 підбіг до неї та схопив за барки та вдарив її по обличчю в нижню губу, та з ним упали на землю, лежали боком, почала його царапати та укусила за палець на руці за те що поцарапав їй рукавицею обличчя. Розборонив їх її чоловік. ОСОБА_16 ОСОБА_11 не падала, а сиділа, а потім лягла.

Потерпіла ОСОБА_6 допитана у судовому засіданні суду показала, що 14.11.2020 року її чоловік ОСОБА_17 на городі забивав палицю, та в цей час вискочила ОСОБА_18 та почала кричати «ти тут палицю не заб`єш» і почала бити його трубою. Коли вона підбігла до нього на допомогу ОСОБА_18 почала бити її цією трубою, після чого впала бо піднявся тиск через переляк, від ударів не захищалась так як не зрозуміла коли почала ОСОБА_18 її бити, отримала один удар по колінові.

Потерпілий ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні суду вказав, що 14.11.2020 року з дружиною ОСОБА_19 перебували на своєму городі та займались своїми речами, та згодом почули крики сварку між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та побачив як ОСОБА_18 взяла трубу та вдарила ОСОБА_14 по нозі після чого підбіг до них та схопив ОСОБА_22 та тримав, щоб завадити наступному удару трубою по голові ОСОБА_14 . А ОСОБА_18 продовжувала кричати «я тебе вб?ю», та повалила його на землю і почала царапати, укусила за палець, за ногу та намагалася схопити за статеві органи. В ході цього казав їй щоб вона заспокоїлась, але та не слухала. Його дружина ОСОБА_23 просила її чоловіка ОСОБА_24 щоб забрав свою дружину, після чого останній забрав ОСОБА_22 яка почала говорити, що «я вас вб?ю та спалю».

Свідок ОСОБА_25 допитаний у судовому засіданні суду показав, що в день події він доставляв огорожу забивав стовпці та побачив як прийшла ОСОБА_18 і почала витягати стовпці, почув її крики до її чоловіка ОСОБА_26 зі словами «я їх зараз вб?ю», спочатку прийшла без труби, а потім прийшла з трубою. Його дружина ОСОБА_17 вийшла на крики та ОСОБА_18 вдарила її трубою по лівій нозі, дружина впала та коли хотів завадити ОСОБА_27 бити дружину далі відчув удар в спину після чого упав, ударив його ОСОБА_28 .. ОСОБА_18 підняла трубу та хотіла ударити його дружину по голові, потім прийшов ОСОБА_7 якого ОСОБА_18 розпочала штовхати та царапати. Дружина ОСОБА_7 ОСОБА_23 участі не приймала вона лише дивилась. В ході сварки побіг по телефон, щоб знімати все на відео. ОСОБА_29 вдарив його коли хотів завадити ОСОБА_27 вдарити дружину ОСОБА_14 по голові.

Свідок ОСОБА_19 допитана у судовому засіданні суду показала, що є сестрою ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_7 є її чоловіком. Пригода сталась в листопаді коли були в чоловіком ОСОБА_30 на городі та почули крики оскільки їхній город знаходяться поблизу біля городу ОСОБА_14 та Валевської ОСОБА_31 . ОСОБА_18 сварилася за межу війна за яку йде за часів їхньої мами. В день пригоди ОСОБА_9 забивав стовпці, а ОСОБА_14 сказала ОСОБА_27 , що та посадила за межами на її городі квіти «півники» та в свою чергу відповіла, що межа її і розбила сапу та вдарила ОСОБА_14 по нозі. Після чого напала на її чоловіка ОСОБА_32 , підійшовши до місця пригоди та почала казати ОСОБА_27 щоб відпустила її чоловіка, в цей час чоловік ОСОБА_33 ОСОБА_29 хотів її ударить але не вдарив, та сказала йому щоб забрав свою дружину бо комусь смерть буде, останній її послухав та забрав ОСОБА_22 і вони пішли в двір і їх більше не бачили.

Свідок ОСОБА_29 допитаний у судовому засіданні, суду показав, що ОСОБА_18 є його дружиною, потерпілі є його сусідами. Сварка розпочалась за межу, вийшов на город, а ОСОБА_9 забивав за його сіткою стовпець, після чого пішов брати рулетку, щоб виміряти межу. Взявши рулетку повернувся на город то його дружина ОСОБА_18 вже стовпець витягла і кинула, а ОСОБА_14 почала рубати сапою їхні квіти «півники», після чого його дружина не витримала і ударила по сапі ОСОБА_17 трубою, потім ОСОБА_9 забрав трубу кивнув головою дружині щоб та впала і вона впала, а ОСОБА_15 вдарив його дружину ОСОБА_22 кулаком в обличчя і вони упали, та підбіг ОСОБА_9 якого він штовхнув у спину і почав розбороняти свою дружину та ОСОБА_15 . Після чого бачив як ОСОБА_14 підняли і повели її у двір. У його дружини ОСОБА_33 синець був та йшла кров з ротової порожнини. В якому стані був ОСОБА_15 не звернув увагу оскільки йому важливо було їх розборонити. До поліції не звертались.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Допитавши обвинувачену, потерпілих, свідків, судом було досліджено такі докази:

- протокол про прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2020 року;

- протокол огляду від 14.11.2020 року в с. Личково та таблицею зображень до протоколу місця події розташованого по АДРЕСА_1 14.11.2020;

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.11.2020 року за участю ОСОБА_6 та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.11.2020 року за участю ОСОБА_25 та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту;

- висновки експерта № 3145 судово-медичної експертизи від 16.11.2020 року та 3412е від 29.11.2020, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: синця на лівому стегні, що спричинене від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в термін на який вказує обстежена. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 21.12.2020 року;

- постанову про об?єднання матеріалів досудового розслідування від 14.01.2021 року;

- справку видану ОСОБА_7 , в тому що він оглянутий в МЦРЛ 14.11.2020 та надана допомога численним відкритим ранам в області обличчя, укушена рана пальця лівої руки;

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.12.2020 року за участю ОСОБА_7 та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту;

- протокол слідчого експерименту від 22.12.2020 року за участю ОСОБА_19 та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту;

- висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 3147 від 16.11.2020 з фото таблицею та висновок експерта № 3411е від 29.11.2020, згідно яких у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряних крововиливів, саден та поверхневих ран на обличчі, правій вушній раковині, шиї та в проекції 3-го пальця лівої кисті, що спричинені від дії тупого твердого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути і нігті, і зуби людини, можливо втермін на який вказує обстежений. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- постанову про залучення до кримінального провадження речового доказу від 15.11.2020 року в кримінальному провадженні № 0000069 внесеного до ЄРДР 15.11.2020 року, відповідно до якої визнано речовим доказом металеву трубу;

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2021 року за участю підозрюваної ОСОБА_33 та фототаблицею до протоколу слідчого експерименту;

- справку виданої КНП «Магдалинівським РЦПМСД» Магдалинівської РР Дніпропетровської області від 19.03.2021 року в тому, що ОСОБА_4 зверталась за допомогою в Личківську АЗПСМ з діагнозом садна нижньої губи 16.11.2020 року та додану фотокартку;

- висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 62 від 23.03.2021 року, де вказано що на основі даних отриманих при обстеженні ОСОБА_33 у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця і крововилива нижньої губи. Дане тілесне ушкодження могло бути спричинене при дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею чи об такий, можливо, кулаком.

Аналіз вищенаведених показів потерпілої сторони, свідків та досліджених доказів у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 України відносно потерпілих випливає із сукупності вище встановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченої у судовому засіданні у скоєнні інкримінуємого їй кримінального правопорушення, доведена повністю.

Суд вважає, що не визнання вини обвинуваченою являється методом її захисту з метою пом`якшення покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Призначаючи покарання ОСОБА_27 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Дії ОСОБА_33 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкодженнь.

Тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; обставини його вчинення; особу винного, яка є раніш не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, одружена, пенсіонер.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючих вину обвинуваченої обставин, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, відносно міри покарання, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_27 необхідно обрати покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_20 матеріальної шкоди у розмірі 13 960 грн. 65 коп. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_20 матеріальної шкоди у розмірі 881 грн. 95 коп. та моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Вирішуючи заявлені цивільні позови та розмір заявлених вимог щодо відшкодування шкоди, суд враховує таке.

У відповідності з п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Згідно ч.1 ст.23 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Вирішуючи питання про заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_33 в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку, пов`язаного з витратами на придбання медикаментів, які були необхідні для лікування травм отриманих в результаті протиправних дій ОСОБА_33 та пересуванні з лікарні додому, в розмірі 13 960,65 гривень суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що вчиненням кримінального правопорушення потерпілій було завдано фізичного болю. Потерпіла перенесла протиправне посягання, та як наслідок стрес, тому суд вважає настання моральної шкоди підтвердженим. Враховуючи ступень тяжкості злочину, та його наслідки, суд вважає, що до стягнення підлягає моральна шкода в частковому розмірі на суму 2000 грн. В решті стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Вирішуючи питання про заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_33 в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку, пов`язаного з витратами на придбання медикаментів, які були необхідні для лікування травм отриманих в результаті протиправних дій ОСОБА_33 , в розмірі 881, 95 гривень суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що вчиненням кримінального правопорушення потерпілому було завдано фізичного болю. Потерпілий переніс протиправне посягання, та як наслідок стрес, тому суд вважає настання моральної шкоди підтвердженим. Враховуючи ступень тяжкості злочину, та його наслідки, суд вважає, що до стягнення підлягає моральна шкода в частковому розмірі на суму 2000 грн. В решті стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_27 не обирати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування спричиненого матеріального збитку на користь потерпілих:

- ОСОБА_14 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму в розмірі 13 960 грн. 65 коп (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 65 копійок);
- ОСОБА_15 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму в розмірі 881 грн. 95 коп (вісімсот вісімдесят одна гривня 95 копійок);

Стягнути з ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди на користь потерпілих:

- ОСОБА_14 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень);
- ОСОБА_15 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму в розмірі 2 000 грн. (дві тисячі гривень).

В іншій частині позову потерпілих відмовити.

Речові докази по справі: металеву трубу, яка передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілим.

Суддя ОСОБА_1