Ухвала

23 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 730/400/20
провадження № 51-3155ск21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня

2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 травня 2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 31 серпня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги та усунути наявні у ній суперечності. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження і надання їм своєї оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі

від 31 серпня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув.

Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , вказуючи

на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій, належного обґрунтування своїм доводам так і не навів,

а також належним чином не конкретизував, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б обов`язковою підставою для їх скасування касаційним судом. Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник повторно вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК,

не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Крім того, зазначаючи у своїй касаційній скарзі про проведення слідчих дій за участю засудженого ОСОБА_5 без захисника, ОСОБА_4 не конкретизує, які саме слідчі дії були проведені.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги

не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 25 січня

2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 травня 2021 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: