Справа №463/9189/21
Провадження №1-кс/463/5310/21
У Х В А Л А
про задоволення заяви про самовідвід

03 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №463/9189/21, провадження №1-кс/463/5198/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність Директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою/повідомленням до Генерального прокурора №12 від 11 червня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні заявив самовідвід від розгляду скарги з тих підстав, що ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність Директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_4 до Генерального прокурора №12 від 11 червня 2021 року про кримінальне правопорушення, вчинене на думку останнього суддями Львівщини, зокрема суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з якими суддя ОСОБА_7 перебуває у трудових відносинах. Відтак з метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, ним подано заяву про самовідвід.
У судове засідання особа, що подала скаргу ОСОБА_4 та представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду такого, не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Оглянувши матеріали скарги та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З матеріалів скарги та заяви про самовідвід вбачається, що ОСОБА_4 просить зобов`язати Директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за його зверненням до Генерального прокурора №12 від 11 червня 2021 року. Так з наявної в матеріалах скарги копії заяви/повідомлення про кримінальне правопорушення №12 вбачається, що таке на думку ОСОБА_4 вчинене зокрема слідчим суддею Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_8 під час розгляду його скарги у кримінальному провадженні щодо вчинення на думку ОСОБА_4 кримінальних правопорушень слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , а також слідчим суддею ОСОБА_6 , з якими слідчий суддя ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду справи №463/9189/21, провадження №1-кс/463/5198/21 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність Директора (уповноважених посадових осіб) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1