печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду місті Києві від 21.09.2021 по справі 757/49145/21-к у кримінальному провадженні №0000724 від 01.06.2021 року, на майно, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду місті Києві від 21.09.2021 по справі 757/49145/21-к у кримінальному провадженні №0000724 від 01.06.2021 року, на майно.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що підстави, які слугували для накладення арешту відпали, а відтак наявні підстави з якими законодавець зумовлює скасування накладеного арешту.
У судове засідання представник заявника не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий/прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Частиною 2 статті 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000724 від 01.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження 09.09.2021 на підставі ухвали Печерського районного суду №757/47033/21-к від 03.09.2021 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ТОВ «РА 361 Україна». В ході обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 6985 євро (111 купюр номіналом по 50 євро, 12 купюр номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 5 євро, 23 купюри номіналом по 10 євро), 68732 долари США (668 купюр номіналом по 100 доларів, 35 купюр номіналом по 50 доларів США, 16 купюр номіналом 10 доларів, 2 купюри номіналом 1 долар, 4 купюри номіналом 5 доларів), 1515100 гривень (3753 купюри номіналом 200 гривень, 1266 купюр номіналом 500 гривень, 919 купюр номіналом по 100 гривень, 21 купюра номіналом по 1000 гривень, 372 купюри номіналом по 50 гривень). В ході обшуку директор ТОВ «РА 361 Україна» ОСОБА_4 зазначив, що виявлені грошові кошти є його особистими збереженнями.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2019 р. у справі № 757/49145/21-к, накладено арешт на вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується ТОВ «РА 361 Україна», грошові кошти, а саме: 6985 євро (111 купюр номіналом по 50 євро, 12 купюр номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 5 євро, 23 купюри номіналом по 10 євро), 68732 долари США (668 купюр номіналом по 100 доларів, 35 купюр номіналом по 50 доларів США, 16 купюр номіналом 10 доларів, 2 купюри номіналом 1 долар, 4 купюри номіналом 5 доларів), 1515100 гривень (3753 купюри номіналом 200 гривень, 1266 купюр номіналом 500 гривень, 919 купюр номіналом по 100 гривень, 21 купюра номіналом по 1000 гривень, 372 купюри номіналом по 50 гривень), які належать ОСОБА_4 .
У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку про наявність у заявника ОСОБА_4 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Судовим розглядом встановлено та чого не було встановлено слідчим суддею під час вирішення питання про арешт майна, що грошові кошти ОСОБА_4 отримав в законний спосіб, зокрема під час провадження своєї діяльності, в якості директора та учасника товариства з обмеженою відповідальністю РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ 361 УКРАЇНА () (надалі «ТОВ РА 361 УКРАЇНА»), що підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, ТОВ РА 361 УКРАЇНА зареєстровано та здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником вказаного приміщення є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.09.2009, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2019, технічним паспортом на квартиру від 29.10.2019, відповідні копії яких додаються до даного клопотання.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 03.01.2012, а також додаткових угод № 13 від 31.05.2012 та № 11 від 31.12.2020 ТОВ РА 361 УКРАЇНА є орендарем даного нерухомого майна до 31.12.2021.

Крім того, ОСОБА_4 є директором і учасником ТОВ РА 361 УКРАЇНА та має частку у статутному капіталі даного підприємства у розмірі 40 %.

Відповідно до протоколу № 10 Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА від 30.11.2018 під час засідання Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА було вирішено питання про розподіл чистого прибутку товариства шляхом виплати дивідендів його учасникам. Зокрема, на користь ОСОБА_4 було сплачено частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1 584 669 (один мільйон п`ятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 07 копійок. Вказані грошові кошти були переведені на його банківський рахунок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 430 від 11.12.2018 та банківською випискою ТОВ РА 361 УКРАЇНА за 12.12.2018.

Крім того, згідно з протоколом № 17 Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА від 24.05.2019 під час засідання Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА було вирішено питання про розподіл чистого прибутку товариства шляхом виплати дивідендів його учасникам. Зважаючи на цей протокол, на користь ОСОБА_4 було сплачено частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1 118 571 (один мільйон сто вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна) гривня 93 копійки. Вказані грошові кошти були переведені на його банківський рахунок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 1042 від 27.05.2019 та банківською випискою ТОВ РА 361 УКРАЇНА за 29.05.2019.

Також, як вбачається з протоколу № 35 Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА від 10.03.2020 під час засідання Загальних зборів учасників ТОВ РА 361 УКРАЇНА було вирішено питання про розподіл чистого прибутку товариства шляхом виплати дивідендів його учасникам. Зокрема, на користь ОСОБА_4 було сплачено частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 2 320 000 (два мільйони триста двадцять тисяч) гривень. Вказані грошові кошти були переведені на його банківський рахунок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 2069 від 12.03.2020 та банківською випискою ТОВ РА 361 УКРАЇНА за 12.03.2020.

Окрім цього, вбачається, що підприємство, у якому ОСОБА_4 є директором та учасником, є частиною ринкової економіки нашої держави, його діяльність позитивно впливає на наповнення державного бюджету. Свою діяльність як директор та учасник ТОВ РА 361 УКРАЇНА розпочав задовго до початку досудового розслідування кримінального провадження № 0000724 від 01.06.2021, а тому за цей час отримував грошові кошти, якими розпоряджався на власний розсуд.

З матеріалів клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 зберігав власні грошові кошти, в тому числі отримані як дивіденди з ТОВ РА 361 УКРАЇНА в офісі даного підприємства.

Отже, слід дійти висновків, що у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що грошові кошти у розмірі 6985 євро (111 купюр номіналом по 50 євро, 12 купюр номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 5 євро, 23 купюри номіналом по 10 євро); 68732 долари США (668 купюр номіналом по 100 доларів, 35 купюр номіналом по 50 доларів США, 16 купюр номіналом 10 доларів, 2 купюри номіналом 1 долар, 4 купюри номіналом 5 доларів); 1515100 гривень (3753 купюри номіналом 200 гривень, 1266 купюр номіналом 500 гривень, 919 купюр номіналом по 100 гривень, 21 купюра номіналом по 1000 гривень, 372 купюри номіналом по 50 гривень) відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності заявника.

Наряду з вказаним, слід зазначити, що підозра посадовим особам заявника не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які ніби то заподіяні державі.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні не довела та не надала суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності товариств за незаконні дії третіх осіб.

За вказаних обставин, версія органу досудового розслідування, арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Враховуючи, вказане підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявниками належним їм майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 21.09.2021 року у справі № 757/49145/21-к на вилучені в ході обшуку квартири 09.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, а саме: 6985 євро (111 купюр номіналом по 50 євро, 12 купюр номіналом по 100 євро, 1 купюра номіналом 5 євро, 23 купюри номіналом по 10 євро); 68732 долари США (668 купюр номіналом по 100 доларів, 35 купюр номіналом по 50 доларів США, 16 купюр номіналом 10 доларів, 2 купюри номіналом 1 долар, 4 купюри номіналом 5 доларів); 1515100 гривень (3753 купюри номіналом 200 гривень, 1266 купюр номіналом 500 гривень, 919 купюр номіналом по 100 гривень, 21 купюра номіналом по 1000 гривень, 372 купюри номіналом по 50 гривень), які належать ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1