печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001267 від 26 квітня 2021 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
13.09.2021 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001267 від 26.04.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 15.09.2021, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дії з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчиненого злочину. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що підтримує позицію захисника та просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001267 від 26.04.2021 стосовно ОСОБА_3 за фактом умисного вбивства трьох осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2021 близько 23 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїми батьками вчинив умисне вбивство свого батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 26.04.2021 через негативне ставлення до свого брата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скоїв вбивство цієї малолітньої дитини.

27.04.2021 о 01 год 20 хв неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, студента 1 курсу Київського професійного училища будівництва № 1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого затримано в порядку ст. 208 КПК України і того самого дня, тобто 27.04.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Дарницьким районним судом м. Києва 28.04.2021 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком на 60 днів, тобто до 25.06.2021.

Заступником Генерального прокурора 17.06.2021 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 27.07.2021.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 22.06.2021 строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 27.07.2021.

У подальшому, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 23.07.2021 строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 15.09.2021.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- протоколом огляду трупів;

- протоколом обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ,;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_3 та особистим обшуком затриманого;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 ;

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду мобільного телефону iPhone 6s, який належить підозрюваному ОСОБА_3 ;

- висновком судово-медичної експертизи від 30.04.2021 № 042/1-260-2021, згідно з яким на руках ОСОБА_3 виявлено різані рани та на тілі садна, які могли утворитись 24.04.2021 та за критерієм тривалості розладу здоров`я визнано легкими тілесними ушкодженнями;

- висновком судово-медичної експертизи № 042-548-2021, згідно з яким різані рани обох кистей рук ОСОБА_3 по механізму утворення могли утворитись як за обставин, про які вказує ОСОБА_3 (під час допиту та слідчого експерименту) так і під час нанесення ним ударів ножем іншій особі (особам);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-21/17393-БД, згідно з яким на ножі виявлено генетичні ознаки слідів крові та клітин невстановленої особи чоловічої та жіночої статі, які не належать ОСОБА_3 ;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № КСЕ-19-21/17394-БД, згідно з яким на одязі та взутті підозрюваного ОСОБА_3 виявлено клітини з ядрами та кров та встановлено їх генетичні ознаки, походження яких не виключається як від підозрюваного ОСОБА_3 , так і від осіб жіночої та чоловічої статі;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-21/19758-БД, згідно з яким встановлено генетичні ознаки зразків крові трупів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- висновком експертизи холодної зброї № СЕ-19-21/23438-ХЗ, згідно з яким наданий на дослідження ніж, вилучений під час особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_3 до категорії холодної зброї не відноситься;

- висновком дактилоскопічної експертизи № СЕ-19-21/23916-Д, згідно з яким слід пальця руки вилучений з житла в ході ОМП залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_3 ;

- висновком судової психолого-психіатричної та наркологічної експертизи № 65, згідно з яким у ОСОБА_3 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу. На момент вчинення злочину останній не виявляв ознак будь-якої наркотичної залежності та психічного розладу. Також не потребує проведення протинаркоманічного лікування та застосування примусових заходів медичного характеру;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим 20.07.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідуванні у кримінальному провадженні № 0001267 продовжено до шести місяців, тобто до 27.10.2021.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, студент 1 курсу Київського професійного училища будівництва № 1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Київ, строком до 27 жовтня 2021 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001267.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1