УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_6 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0004339 від 08.11.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючий, перебуває в офіційному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_6 подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0004339 від 08.11.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

У клопотанні зазначено, що слідчим відділенням поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0004339, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення

За обставин, викладених у клопотанні встановлено, що 08.11.2021, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у дворі будинку № 39 по вул. Саратівській у м. Києві, звернув свою увагу на автомобіль марки «ІЖ», моделі «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 , 08.11.2021, приблизно о 01 годині 00 хвилин, перебуваючи у дворі будинку № 39 по вул. Саратівській у м. Києві, підійшов впритул до автомобіля марки «ІЖ», моделі «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер, своєю рукою підняв капот. Далі, діючи умисно, ОСОБА_3 , за допомогою заздалегідь підготовлених гострогубців, перекусив провід приєднаний до акумулятора, в подальшому діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав акумулятор марки «Flamin», модель «Titanium L 260», вартістю 1 400 гривень 40 копійок, що належить ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим акумулятором з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1 400 гривень 40 копійок.

Крім цього, 08.11.2021, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з будинком № 18/59 по вул. Ружинській у м. Києві, звернув свою увагу на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 , 08.11.2021, приблизно о 01 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з будинком № 18/59 по вул. Ружинській у м. Києві, підійшов впритул до автомобіля марки ««ВАЗ», моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_2 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер своєю рукою підняв капот. ОСОБА_3 , за допомогою заздалегідь підготовлених гострогубців, перекусив провід приєднаний до акумулятора, в подальшому діючи умисно, з корисливим мотивом, повторно, таємно викрав акумулятор марки «Fiamm», модель «Titanium Pro», вартістю 1000 гривень, що належать ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденим акумулятором з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1 000 гривень.

З урахуванням цих обставин, ОСОБА_3 на думку сторони обвинувачення, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

Обґрунтування клопотання

Як зазначено у клопотанні 29.11.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

При цьому зазначено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08.11.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.11.2021; протоколом огляду місця події від 08.11.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 від 08.11.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_10 від 08.11.2021; протоколом огляду місця події від 08.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.11.2021; висновком експерта №СЕ-19/111-21/54260-Д; протоколом огляду місця події від 0.11.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.11.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 29.11.2021; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В клопотанні зазначено, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні, більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_3 не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Таким чином, на думку слідчого до ОСОБА_3 необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Доводи сторін

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просив обрати запобіжний захід на два місяці, в обґрунтування необхідності його обрання навів ті обставини, що існує обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний раніше судимий, але висновки не зробив для себе та на шлях виправлення не став.

Підозрюваний ОСОБА_3 повідомив, що він не переховується та не має умислу переховуватися від органів досудового розслідування. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

Мотивація суду

В судовому засіданні встановлено, слідчим відділенням поліції № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0004339, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З наданих матеріалів клопотання, пояснень учасників судового розгляду вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри причетності ОСОБА_3 до подій, які мали місце 08.11.21 року за обставин, викладених у клопотанні слідчим, виходячи із стандарту «обґрунтована підозра», який застосовується у практиці ЄСПЛ, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею документами під час розгляду клопотання.

Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

29.11.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як зазначено у положеннях ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу, також необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, його формулювання містить інформацію про те, що ОСОБА_13 дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах міг вчинити інкриміновані йому правопорушення, тобто наявна обґрунтована підозра у злочинах, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про два таких ризики.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Злочин, який інкримінується ОСОБА_3 є, зокрема, тяжким. Ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зав`язків (відсутність неповнолітніх дітей, дружини, офіційного працевлаштування), його спосіб життя, а також тяжкість кримінального правопорушення в якому він підозрюється вказує на те, що останній може ухилитися від органу досудового розслідування чи суду з метою ухилення від відбування можливого покарання.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_3 злочин є тяжкими.

При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий в клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні злочину майнового характеру направленого на особисте збагачення, постійного місця роботи чи отримання прибутку не має, що вказує на існування ризику того, що перебуваючи на волі може продовжити вчиняти аналогічні злочини, адже раніше засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів. Зазначене вказує на те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід.

Що стосується особи ОСОБА_3 , суд приймає до уваги, що він, перебуває в офіційному шлюбі, має місце проживання, раніше судимий.

Крім того, відомостей про можливе ухилення від органів досудового слідства та суду у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою прокурором суду не надано, що свідчить про міцний побутовий зв`язок.

Згідно п.6 ч.2 ст.184 КПК України клопотання прокурора повинно містити зокрема обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проте в клопотанні відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не надав таких обґрунтувань прокурор і в судовому засіданні.

Таким чином суд констатує, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже за таких підстав суд, керуючись ч.4 ст.194 КПК України вважає можливим обмежитись обранням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або роботи; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 32, 131, 132, 176 178, 181, 183-184, 193-194, 196, 202, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_3 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або роботи;

-не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно прибути до місця свого проживання згідно умов обраного запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_3 визначити на два місяці, в межах строку досудового розслідування, терміном до 29 січня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1