УХВАЛА
Іменем України

21.10.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ходаки Коростенського району Житомирської області, громадянина України,-

ВСТАНОВИВ:

ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» звернулася з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , обґрунтовуючи тим, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник установи подання підтримав.

Прокурор просив подання задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України засуджений може бути звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання після фактичного відбуття певного строку покарання та за умови якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_3 засуджений 26.11.2015 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки.

06.07.2016 ОСОБА_3 засуджено Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 296 ч. 2, 121 ч. 1, 70 ч. 1, ч. 4, ст. 75, ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки.

22.02.2017 ОСОБА_3 засуджено Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18.05.2017 вирок від 22.02.2017 в частині покарання змінений, а саме ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

26.07.2018 ОСОБА_3 засуджено Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 16.10.2018 вирок від 26.07.2018 в частині покарання скасований та ухвалений новий. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 27.02.2018. Кінець строку: 27.04.2023.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 27.02.2018. За час тримання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» характеризувався посередньо, порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 10.11.2018 відбуває покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». Стягнень відповідно характеристики від 20.08.2021 року затвердженої начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» ОСОБА_4 не має. Працевлаштований. До праці та своїх обов`язків ставиться добре. Два рази заохочувався правами начальника колонії.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», завдання програми виконав в повному обсязі, 05.06.2020 року закінчив ДПТНЗ Житомирського навчального центру (№4) та здобув професію за спеціальністю «Верстатник деревообробних верстатів».

Згідно ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу „Фізкультура та спорт завдання програми виконує в повному обсязі, приймає участь у спортивних змаганнях, займається на спортмайданчику гуртожитку.

За формальними ознаками підлягає застосуванню ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку покарання, після 06.08.2021.

Однак, в матеріалах особової справи засудженного ОСОБА_3 , міститься постанова про накладення стягнення від 25.10.2019 року, згідно якої 19.10.2019 року о 06 год. 30 хв під час обходу житлової зони в гуртожитку №2 засуджений знаходився на своєму спальному місці, на зроблене зауваження не відреагував та надати письмове пояснення в категоричній формі відмовився. За це порушення режиму відбування покарання указано стягнення - проведено бесіду виховного характеру. Разом з тим, міститься також постанова про накладення стягнення від 18.09.2020 року, згідно якої 15.09.2020 року о 16 год. 30 хв ОСОБА_3 знаходився в строю бригади з порушенням форми одягу. На зроблене зауваження не відреагував та надати письмове пояснення в категоричній формі відмовився, чим порушив вимоги ст. 9, 107 КВК України та п.п1,2,4 ч. 3 Розділу 2 ПВР. За це порушення режиму відбування покарання накладено стягнення - проведено бесіду виховного характеру.

Відповідно витягу з протоколу №20 від 23.10.2020 року щодо застосування ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення і йому відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно характеристики від 23.10.2020 року завердженої в.о. начальником ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» ОСОБА_5 засуджений ОСОБА_3 до праці не залучається у зв`язку з небажанням останнього працювати. Не завжди відповідально виконує роботи із самообслуговування. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу „Фізкультура та спорт завдання програми виконує не в повному обсязі, не завжди приймає участь у спортивних змаганнях, не завжди займається на спортмайданчику гуртожитку. Відповідно висновку не став на шлях виправлення та не заслуговує застосування ст. 82 КК України.

Враховуючи викладене, та те, що засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково. До того ж, засуджений змінив свою поведінку на краще тільки тоді, коли підійшов строк умовно - достроково звільнення від подальшого відбування покарання. Відповідно характеристик від 22.10.2020 та 23.10.2020 року бажання працювати останній не виявляв.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання та застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира на протязі 7 днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1