В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0013601 від 29 листопада 2018 р. року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки села Мала Бийгань, Берегівського району, Закарпатської обл., що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимою, 22.05.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинила новий умисний злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_6 , 29.11.2018, приблизно 06:00 годині, перебуваючи на пішохідному підйомі платформи 5-6 вокзального комплексу станції Київ-Пасажирський, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, побачила раніше незнайомого їй чоловіка, - потерпілого ОСОБА_7 , який спускався по сходах в напрямку залізничних колій та у якого на плечах знаходився рюкзак. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшла зі спини до потерпілого ОСОБА_7 та непомітно для останнього розстібнула замок рюкзака, звідки таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: гаманець чорного кольору, вартістю 1000 гривень, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 9870 гривень, 8 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, на день вчинення кримінального правопорушення, складає 226 гривень 15 копійок, після чого, ОСОБА_6 поклала гаманець в кишеню своєї куртки та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, завдавши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 11096 гривень 15 копійок.
Крім того, 14.05.2019 року близько 23 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на сходах, які ведуть до надземного переходу Центрального вокзалу ст. Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1 помітила раніше невідому їй жінку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спині у якої висів рюкзак. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_6 діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, підійшла ззаду до потерпілої ОСОБА_5 та відкривши рюкзак, який знаходився у неї на спині, дістала мобільний телефон марки «Huawei Р30 pro» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , в корпусі блакитного кольору, вартість якого становить 26600 гривень, всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_5 не становить та на рахунку якої грошових коштів не було. Після чого ОСОБА_5 помітила ОСОБА_6 з викраденим мобільним телефоном.
В свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що її злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна викрито, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків та з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна не припинила їх та почала ткати з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим мобільним телефоном «Huawei Р30 pro», чим відкрито заволоділа майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди в розмірі 26600 гривень 00 копійок.
Обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України злочину визнала повністю, розкаялася. Повідомила, що, дійсно, витягнула у потерпілого ОСОБА_7 гаманець. Зазначила, що всі кошти потерпілому повернула.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 України, доведеною.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Своєї вини у вчиненні інкримінованого за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України кримінального правопорушення ОСОБА_6 не визнала. Суду показала, що в той день посварилася із чоловіком та пішла від нього на залізничний вокзал. Побачила на вокзалі циган та підійшла до них, щоб взяти грошей. Зазначила, що бачила потерпілу, однак телефон в неї не брала та від потерпілої не тікала. Повідомила, що якби це вона взяла телефон потерпілої, то повернула б його, однак це не вона. Потерпіла та свідок чомусь вважають, що це зробила вона.
Однак такі твердження обвинуваченої суд сприймає критично, оскільки вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в справі та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що в день вчинення злочину щодо неї, вони із її чоловіком йшли сходами побачили обвинувачену, яка їх пропустила вперед. Після чого обвинувачена разом із подругами почала їх наздоганяти. Коли потерпіла повернула голову назад, то побачила як ОСОБА_6 витягнула із її рюкзака телефон та почала тікати.

Чоловік потерпілої побіг за нею. Під час переслідування вона викинула телефон. Коли обвинувачену затримали, телефону в неї вже не було. Потерпіла на сто відсотків переконана, що саме ОСОБА_6 викрала в неї телефон. Зазначила, що телефон коштує приблизно 26600,00 грн.

Показання потерпілої узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_8 , що є чоловіком потерпілої ОСОБА_5 , суду показав, в травні 2019 року вони із дружиною вийшли із потягу та попрямували до сходів. Він йшов попереду та звернув увагу на ОСОБА_6 , яка стояла в дверях. Пройшов поруч з нею, дружина йшла позаду. Аж раптом почув як дружина закричала і тому повернувся. Коли повернувся, то побачив як ОСОБА_6 щось дістала із рюкзака та почала тікати. Свідок почав переслідувати обвинувачену. Під час переслідування обвинувачена щось викинула, але він продовжував переслідування. Наздогнавши обвинувачену, він її затримав та викликав поліцію.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні грабежу повторно, підтверджується також:

1. Даними рапорту інспектора штурмового взводу № 1 роти швидкого реагування ГУНП м. Києва від 15.05.2019, згідно якого на Центральному залізничному вокзалі «Київ пасажирський» гр. ОСОБА_8 затримав особу ромської національності, що викрала в його дружини телефон (Т.2, а.с. 101);

2. Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2019 від потерпілої ОСОБА_5 , виходячи із змісту якої невідома особа відкрито заволоділа телефоном потерпілої (Т.2, а.с.102);

3. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.05.2019 за участі потерпілої ОСОБА_5 , виходячи із змісту якого потерпіла впізнала обвинувачену ОСОБА_6 , як особу, що відкрито заволоділа її мобільним телефоном (Т.2, а.с. 107-112);

4. Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.05.2019 за участі свідка ОСОБА_8 , виходячи із змісту якого свідок впізнав обвинувачену ОСОБА_6 , як особу, що відкрито заволоділа мобільним телефоном потерпілої (Т.2, а.с.113-118);

5. Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2019 за участі обвинуваченої ОСОБА_6 , під час якого вона показала яким чином вона викрала телефон із рюкзака потерпілої та пояснила, що злякалася бути затриманою, а тому намагалася втікти (Т.2, а.с.122-126);

6. Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.05.2019 р. за участі потерпілої ОСОБА_5 , під час якого вона показала де в неї знаходився рюкзак та яким чином обвинувачена ОСОБА_6 витягла з нього телефон (Т.2, а.с. 132-136);

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину за ч. 2 ст. 186 КК України доведеною.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд не довіряє показанням обвинуваченої про те, що це не вона викрала телефон, оскільки такі її показання спростовуються показаннями потерпілої, свідка та письмовими доказами, зокрема протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої, під час якого вона сама показала, яким чином вона вчинила інкримінованій їй злочин.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, що відповідно до класифікації злочинів, встановленої ст. 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином та тяжким злочином; особу винної, раніше судимої, під наглядом у лікарів: психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, суд врахував те, що обвинувачена раніше засуджувалась за вчинення крадіжки, однак правильних висновків для себе не зробила, знову вчинила два корисливі злочини, а тому підстави для застосування до обвинуваченої ст. 75 Кримінального кодексу України відсутні.

До обвинуваченої застосований запобіжний захід у виді застави.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Початок відбування строку покарання рахувати з моменту її фактичного затримання з метою виконання даного вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк затримання та попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного цим вироком, починаючи з 15.05.2019 і по 20.12.2019 включно, із розрахунку день за день.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді застави - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1