Провадження № 11-кп/824/3562/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.1, 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.09.2021.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховуючи у сукупності тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, дані про особу обвинуваченого, який до затримання за місцем реєстрації не проживав, постійного джерела доходу не мав,дійшов висновку, що на даний час продовжує існувати ризик, визначений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалуСолом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ігноруванням практики ЄСПЛ. Крім того, висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах.
Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 не було досліджено жодних доказів, на підставі яких суд дійшов висновку про необхідність тримання його підзахисного під вартою, не вказано мотивів врахування одних і неврахування інших доказів, не надано належної оцінки обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, а також не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Звертає захисник увагу і на те, що його підзахисних ОСОБА_6 перебуває під вартою понад 11 місяців, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має малолітнього сина та хвору матір, постійне місце проживання, раніше не судимий, а наявність обвинувальних актів в Голопристанському районному суді Херсонської області ще з 2016 року, на переконання захисника, не може свідчити про наявність ризику, а навпаки вказує про те, що його підзахисний, з 2016 року жодного разу не переховувався від органу досудового розслідування та суду.
Апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 містить клопотання про її розгляд лише за участю захисника, що не є клопотанням про розгляд скарги за участю сторін кримінального провадження, в розумінні ст. 422-1 КПК України, оскільки таке клопотання суперечить принципу рівності сторін, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою правову позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом, а відтак апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено ст. 331 КПК України під час судовогорозгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судомпершої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.
Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував, конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та правильно встановив, що продовжує існувати обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений, який до затримання за місцем реєстрації не проживав, постійного джерела доходу не мав, може переховуватися від суду. З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не надав належної оцінки обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає неспроможними.
Отже, рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що продовжує існувати ризик, передбачений а.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, яке наразі триває, вказує на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу. Таким чином, підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про те, що його підзахисний одружений, має малолітнього сина та хвору матір, постійне місце проживання, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а також дає достатні підстави вважати, що інший запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наведені захисником соціальні зв`язки обвинуваченого у сукупності з усіма обставини, які враховані судом першої інстанції при продовженні запобіжного заходу, на даному етапі провадженняне будуть стримуючими факторами для запобігання встановленому ризику кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13.09.2021 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4