ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/798/21 Номер провадження 11-кп/814/1209/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження № 0000275 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 вересня 2021 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Варфоломіївка, Яковлівського району, Приморського краю, громадянин України, башкира, із середньою освітою, одружений, фактично проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.
Цивільний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 1376,20 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., а всього стягнуто 15 376 гривень 20 коп.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
За вироком суду, 19.11.2020 приблизно о 21 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні коридору гуртожитку Лубенського учбово-виробничого підприємства Полтавського учбово-виробничого об`єднання Українського товариства сліпих, що за адресою: просп. Володимирський, 164, м. Лубни Полтавської області. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у останнього виник конфлікт із ОСОБА_9 . У ході конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у останнього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у вказаному місці та в указаний час, ОСОБА_11 умисно наніс ОСОБА_9 один удар рукою у ділянку правої лопатки, один удар рукою, зжатою в кулак, в область правого вуха. Потім ОСОБА_11 , тримаючи двома руками ОСОБА_9 за плечі, умисно наніс їй один удар коліном правої ноги в область пахової ділянки та один удар коліном правої ноги в область внутрішньої частини правого стегна.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_11 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин правого кульшового суглобу, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 26.01.2021 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах ообвинуваченого подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання та просить пом`якшити його та застосувати до обвинуваченого покарання у виді штрафу відповідно до санкції ч.2 ст.125 КК України.

Апелянт зазначає, що висновки суду про відсутність пом`якшуючих обставин покарання є не вірними, оскільки ОСОБА_7 у судових дебатах визнав свою вину у вчиненні злочину, висловив щире каяття, що підтверджується журналом судового засідання. На підтвердження факту щирого каяття є і той факт, що після оголошення вироку обвинувачений ОСОБА_7 частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, про що є відповідна розписка.

Судом першої інстанції взята до уваги негативна характеристика за попереднім місцем проживання ОСОБА_7 , проте не враховано, що під час досудового слідства останній змінив своє місце проживання і характеризується за ним позитивно.

Судом першої інстанції не взято до уваги попередні відомості з місця роботи обвинуваченого, де останній постійно був працевлаштований, такі відомості відображені у копії трудової книжки. За попереднім місцем роботи у Лубенській територіально-виробничій організації Українського товариства сліпих на посаді робітника та Лубенському дошкільному навчальному закладі №9 «Берізка» характеризувався тільки з позитивної сторони, що підтверджується грамотою від міського голови.

Судом першої інстанції взагалі не врахований сімейний стан обвинуваченого, який проживає з дружиною і має двох неповнолітніх дітей.

Також, при постановленні вироку не врахований стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи по зору з дитинства, має хронічне захворювання у виді гіпертонічної хвороби.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та його захисники підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого.

Потерпіла та її представник будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям обвинуваченого.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України є обґрунтованим, сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликає і сторонами не заперечується.

Що стосується призначеного покарання, то таке було призначено ОСОБА_7 без дотримання вимог ст. 65 КК України.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, 23.11.2020 року був виселений з гуртожитку через грубе порушення Правил проживання в гуртожитку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліках у лікаря-невролога, лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом 3 групи по зору з дитинства.
Враховуючи ці обставини суд визнав необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк 4 місяці.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України районний суд не мотивував у вироку чому саме, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, який згідно відомостей з попереднього місця роботи у Лубенській територіально-виробничій організації Українського товариства сліпих на посаді робітника та Лубенському дошкільному навчальному закладі №9 «Берізка» характеризувався тільки з позитивної сторони, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за наявності у справі однієї обтяжуючої обставини і при наявності у санкції статті інших альтернативних видів покарання (штрафу, громадських та виправних робіт), він прийшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання у виді арешту.

Зважаючи на обставини справи і дані про особу обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку, що призначене районним судом ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і за своїм видом є явно несправедливим через суворість. Натомість колегія суддів вважає, що за таких умов необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Враховуючи наслідки вчиненого проступку, а саме настання у потерпілої легких тілесних ушкоджень, підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання до штрафу, як він просить в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу адвоката в інтересах обвинуваченого задовольнити частково, вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання його.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженому у той же строк з моменту отримання копії судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_12 .