Номер провадження: 11-кп/813/1170/21
Номер справи місцевого суду: 522/7806/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 29.01.2021 в межах об`єднаних кримінальних проваджень №0001519 від 15.04.2020 та №0002536 від 21.07.2020 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зеленопілля Березівського р-ну Одеської обл., громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;

- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Залишено без змін до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований стосовно ОСОБА_8 ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 15.10.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк відбування ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі відраховано з моменту застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 15.10.2020 до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 14.04.2020 приблизно о 14 год., заздалегідь маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, перебував по АДРЕСА_2 , де розташовується кладова, належна ОСОБА_9 .

Дочекавшись реальної нагоди допоки остання покине місце свого проживання та направиться по власним справам, ОСОБА_8 підійшов до вікна, яке знаходиться з лівої сторони від вхідних дверей до кладової, оглянувши її вміст помітив всередині біля столу пральну машину білого кольору марки «Отрада», вартістю 600 грн., яка належить ОСОБА_9 та визначив її предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей кладової, за допомогою підручних інструментів, які були при ньому, шляхом пошкодження навісного замку, відчинив двері до вказаного приміщення.

Зайшовши до приміщення, ОСОБА_8 направився до столу, де знаходилась дана пральна машина білого кольору марки «Отрада», вартістю 600 грн., яка належить ОСОБА_9 , підійшовши до неї, взяв її до рук, перед цим обгорнувши її своєю курткою та швидко направився до виходу з приміщення, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 600 грн..

Окрім того, 18.07.2020 приблизно о 14 год. ОСОБА_8 , заздалегідь маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де на внутрішньому подвір`ї помітив відчинену фрамугу на вікні до квартири АДРЕСА_3 , яка розташовується на першому поверсі будинку, в якій в свою чергу проживає ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, повторно, впевнившись в тому, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, ОСОБА_8 став на підвіконня даного вікна та, підтягнувшись на рамі відкритої фрамуги, заліз до приміщення, з якого таємно викрав: ноутбук марки «Самсунг», чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю 10 000 грн., наручний годинник «Касіо», вартістю 1 500 грн. та мобільний телефон марки «Нокіа», чорно-білий, вартістю 500 грн., які належать ОСОБА_10 , після чого швидко направився назад до вікна, через яке й покинув місце вчинення ним злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 12 000 грн.

Окрім того, 22.07.2020 приблизно о 09 год. ОСОБА_8 знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , перебуваючи на території кафе «Львівський круасан», заздалегідь маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, де підшукував майно, яким можливо незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності поруч власника майна та інших сторонніх осіб, які б могли завадити його діям, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, підійшов до трьох стільців з металевим корпусом, дерев`яними спинками та сидіннями, склав їх одне на одного та, піднявши собі на спину, швидко направився на протилежну сторону вулиці, таким чином таємно викрав три стільці з металевим корпусом, дерев`яними спинками та сидіннями, вартістю 1 000 грн. кожен, а всього на загальну суму 3 000 грн., які належать ОСОБА_11 .

Виконавши усі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 3 000 грн.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваним вироком з підстав призначення йому надто суворого покарання у зв`язку із залишенням судом поза увагою того, що як під час затримання, так і під час судового розгляду він провину визнавав повністю та щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, одному із потерпілих повернув майно, інші потерпілі жодних претензій до нього не мали та не вимагали призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі; він хворіє хронічним гепатитом та туберкульозом, на підставі чого представляє небезпеку для співкамерників, є носієм ВІЛ-інфекції 3-ї стадії та отримує безоплатне лікування, якого позбавлений в умовах ізоляції від суспільства, стан його здоров`я постійно погіршується; має трьох неповнолітніх дітей.

Посилаючись на викладене, обвинувачений ОСОБА_8 просить застосувати стосовно нього умовне покарання без утримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам закону з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі обвинуваченого з огляду на неврахування судом 1-ої інстанції того, що останній активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілим збитки та повернув майно, потерпілі жодних претензій до обвинуваченого не висували та не просили суд призначити йому реальне покарання у виді позбавлення волі; ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, дружину та трьох малолітніх дітей, раніше не судимий.

Посилаючись на зазначене, захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу журналу судового засідання (т. 3, а.с. 33-35) та мотивувальної частини вироку суду 1-ої інстанції (т. 3, а.с. 37), обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, внаслідок чого, суд, за погодженням учасників судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють, впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі чого кваліфікував дії ОСОБА_8 :

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно;

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Враховуючи те, що зазначені висновки суду 1-ої інстанції щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду з огляду на положення вищезазначеної ч. 1 ст. 404 КПК України.

Що стосується доводів сторони захисту про надмірну суворість призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.
Частина 2 ст. 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно з абз. 2 п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкція найсуворішого злочину, інкримінованого ОСОБА_8 та передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд 1-ої інстанції, на виконання приписів зазначеної вище норми кримінального закону та положень судової практики, врахував: ступінь тяжкості вчиненого злочину; характеристику особи обвинуваченого, який раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд 1-ої інстанції визнав щире каяття та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом 1-ої інстанції встановлено не було.

Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчинених корисливих злочинів, кількість їх епізодів, розмір завданої майнової шкоди, характеристику особи обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі яке є найнижчим, передбаченим санкціями зазначених вище статей кримінального закону України, та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточного призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Погоджуючись з позицією суду 1-ої інстанції щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання, апеляційний суд зауважує, що хоча він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів (т. 1, а.с. 1-2), що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів корисливої спрямованості та його небажання ставати на шлях виправлення.

За встановлених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання.

Апеляційний суд критично оцінює посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що він хворіє хронічним гепатитом, туберкульозом, є носієм ВІЛ-інфекції та потребує лікування, оскільки такі доводи жодним чином документально не підтверджені.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що майнова шкода була частково відшкодована обвинуваченим та інші потерпілі претензій не висували, останній позитивно характеризується за місцем проживання, проте зазначені обставини не можуть слугувати для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, зокрема, з огляду на встановлені вище апеляційним судом обставини.

Твердження обвинуваченого й захисника про те, що судом 1-ої інстанції не було враховано щирого каяття ОСОБА_8 та наявності в нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей є вочевидь помилковими, оскільки зазначені факти були враховані судом в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому підстави для пом`якшення призначеного йому покарання відсутні.
Відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 та оцінивши обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також характеристику його особи, призначив обвинуваченому покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2021, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4