Справа № 752/943/21
Провадження № 1-кп/752/1303/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 011097 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської обл., громадянина України, розлученого, ізвищою освітою, працюючого лікарем у клініці «Калм», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,суд -

встановив:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_3 , 29.12.2019 приблизно о 05 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , повернувшись додому вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_8 , який виник у зв`язку з неприязними відносинами. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 , умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схопив останню за волосся та скинув з ліжка, після чого почав наносити удари правою та лівою ногою в область тулуба живота, голови, обличчя, ніг та спини у кількості приблизно 20 ударів, після чого ОСОБА_3 потягнув ОСОБА_8 за волосся до ванної кімнати де залишив останню та в подальшому відібрав ключі від будинку та автомобіля і сказав покинути будинок.
Після чого, 29.12.2021 о 20 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пров. Коломиївський, 17/31-А, в приміщенні клініки «КАЛМ», ОСОБА_3 , продовжив словесний конфлікт з ОСОБА_8 , розпочатий зранку, що виник у зв`язку з неприязними відносинами. Під час конфлікту ОСОБА_3 , умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 наніс близько трьох ударів кулаком по голові останньої та декілька ударів її головою о стіну приміщення.
Під час вищевикладених подій ОСОБА_3 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді: синців в лобній ділянці справа та зліва, на повіках обох очей, на спинці та скатах носу в середній третині, на тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на тильній поверхні правої та лівої кисті, долонній поверхні 4-го пальця правої кисті, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині правого ліктьового суглобу, заднє-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на лівій боковій поверхні грудей по пахвовій лінії, в правій підлопатковій ділянці, передній поверхні правого стегна в середній третині, садна по передній поверхні правого та лівого колінних суглобів, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

ІІ. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення винними у вчиненні якого визнаються обвинувачені.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку не визнав, та не визнав пред`явлений до нього цивільний позов. Пояснив суду, що він прийшов о 05 год. ранку додому, ОСОБА_11 теж була. Вона була п`яна, її виносили з авто. На своєму авто її привезли, за кермом була особа, що була у близьких стосунках із ОСОБА_11 . Знає, бо є відеонагляд. Коли він приїхав додому, вона вже була вдома. Лисецька встала та говорила дурниці у нетверезому стані, у них сталась сварка словесна. За волосся він її не тягав, вона вставала і падала на сходах, у будинку 2 поверхи. Він не рахував скільки вона падала. Він був тверезий. Сварка припинилась, вона вийшла із будинку і поїхала, на чому поїхала не знає. У будинку нікого не було.
Цього ж дня о 20 год. вона приїхала у клініку забрати косметологічні препарати. Після того, як поїхала з дому наступний раз побачив її вечором у клініці. У телефонній розмові вони домовились, що вона забере свої препарати. У клініці був він, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , і ОСОБА_14 десь була. Препарати були у другому кабінеті у сейфі, там код без ключів. Вони там були разом, вона відкривала сейф, забирала препарати, говорила дурниці. Вона забрала препарати і вийшла із ОСОБА_14 та поїхала. Він на її дурниці відповідав словами, а не фізично. Суперечку постійно провокувала ОСОБА_15 . Де вона отримала пошкодження він не знає. Щодо огляду, вважає, що то підмальовано пудрою, синців не може бути у той же день. Наряд поліції у будинок не викликався, чи викликався до офісу він не знає. Протокол огляду не проводили у клініці. Слідів крові ніде не було.
11.09.2020 є рішення суду про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_8 .
Просив його виправдати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 клопотав виправдати ОСОБА_3 , зазначаючи, що сторона обвинуваченого не надала жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Посилаючись на Постанову ВСУ від 22.04.2021 у справі №703/2325/14-к, зазначав, що сам по собі висновок експерта може свідчити лише про наявність у особи тілесних ушкоджень і не може бути доказом винуватості особи у заподіянні цих ушкоджень.
Вважав, що висновок є недопустимим через порушення права обвинуваченого на захист, зокрема ОСОБА_11 не було надано можливості заявити відвід експерту. При проведенні експертного дослідження, експерт ОСОБА_16 не був ознайомлений із правами та обов`язками, та не був попереджений про кримінальну відповідальність, а тому вважав цей доказ недопустимим, і з огляду на те, що інші 2 експертних висновки приймались із врахуванням наданого експертного дослідження проведеного ОСОБА_16 , просив ці два висновки визнати недопустимими.
Вважав, що оскільки бувше подружжя ОСОБА_11 перебуває на стадії поділу майна, вважав, що розмір цивільного позову свідчать про бажання потерпілої використати це кримінальне провадження з метою тиску на обвинуваченого.

IV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Не дивлячись на невизнання своєї вини в інкримінованому обвинуваченому кримінальному проступку, крім його показань на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винним у вчинені якого визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання,та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що вони із ОСОБА_11 вчилися разом, знає його з 1997, перебували у шлюбі з 2010, розірвали шлюб у 2020.
Так, 29.12.2019 вона гуляла із подругою, приїхала додому приблизно о 02-30 год. ночі з 28.12.2019 на 29.12.2019. Вдома нікого не було, вона лягла спати. О 05 год. повернувся її чоловік, він її стягнув із ліжка за волосся, бив ногами і руками, вона 2 рази відключалась. Була домовленість, що кожний живе своїм життям, у нього вже була коханка приблизно 3 роки. На ґрунті ревнощів виник скандал. ОСОБА_11 бив її рукою, кулаками у голову, коли тягнув за волосся, і ногами бив. У неї був зламаний ніс. Бив, приблизно пів години, вона два рази відключалась. У неї відключались усі відчуття, було багато крові, і калу. Він її затягнув у ванну, та примусив усе прибрати. Спочатку вона звернулась до лікарні о 08 год. ранку на ОСОБА_17 , вона не могла рухатись, зробити рентген, після цього десь через 1-2 години звернулась до Печерського РУГУ.
Приблизно о 08 год. вечора ОСОБА_11 сказав, щоб вона забрала свої препарати. Її супроводжувала подруга ОСОБА_14 . Коли вона зайшла до клініки, ОСОБА_11 сказав, щоб вона пішла до кабінету, і він за нею зачинив двері на ключ, і вони залишились у двох. Долілніну не пустили, вона залишилась на коридорі. У кабінеті був ніж, він примусив її стати на коліна погрожуючи ножем, почав бити по голові кулаком, і об стіну бив, вимагаючи просити у нього вибачення, наніс низку ударів. Конфлікт був на ґрунті ревнощів. Вона кричала, щоб подруга викликала поліцію, там були ще чоловіки друзі ОСОБА_11 , але вони не допомагали, подругу вигнали з клініки. Бив її приблизно 15-20 хв.. Він ще бігав за нею. Коли приїхала поліція, його друзі сказали, давай випускай її (із клініки). Як би не приїхала поліція, то її б не випустили. Вони не впустили поліцію, а вона з поліцією поїхала до Голосіївського РУГУ та написала заяву. У неї були видимі ушкодження, вона була вся синя у саднах. 30.12.2019 вона звернулась до експертизи.
Вона була із подругою у кафе, вона випила трохи просеко. Додому прихала на машині, її привіз драйвер, у будинок він не заходив. До дому після побиття вона не поверталась. Чи проводились якісь слідчі дії у її будинку вона не знає. Коли вона звернулась до лікарні, їй вставили ніс, робили ренген, вона приймала обезболюючі.
Подруга надавала їй допомогу, фізичну, мила її.
У клініці коли вона зайшла, ключі від кабінету були у ОСОБА_11 . Весь час конфлікту двері були закриті, ОСОБА_14 намагалась відкрити кабінет.
Коли вона приїхала додому, зі сходів не падала.
Він і до цього бив її, не зверталась до поліції тому, що ще не вирішила що піде від нього. Почалися побої після зради, яку вона йому пробачила.
Десь за місяць до події вони домовились із ОСОБА_11 про вільні стосунки.
Цивільний позов підтримує, моральна шкода полягає у тому, що вона після цих подій ходила до психолога, їй соромно було вийти на вулицю, з`явився страх до чоловіків, вона не працювала. До цього також продовжуються погрози.

Свідок ОСОБА_18 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, та приведеною до присяги, пояснила суду, що вона є подругою потерпілої на протязі приблизно 6 років, і чоловіка її знає 6 років. Так, вона з ОСОБА_15 заїхали у клініку (потерпіла працювала у цій клініці) за проханням ОСОБА_11 забрати речі з клініки приблизно о 21 год., зайшли у приміщення. ОСОБА_11 закрився із ОСОБА_15 у кабінеті, а вона залишилась у коридорі. Вона сиділа очікувала та почула крики потерпілої про допомогу, викликала поліцію. Попросила когось з товаришів ОСОБА_19 відкрити двері. Вони якось відкрили двері, та вона побачила, як ОСОБА_19 тримав за голову ОСОБА_15 , а в іншій руці тримав великий побутовий ніж. Іра почала тікати звідти, а ОСОБА_19 почав їх «викидувати» із клініки, поліції ще не було. Лисецький побіг за нею з ножем, та «випихнув» її з приміщення, і вона залишалась на вулиці, а ОСОБА_15 ще залишалась у клініці. Коли вони прийшли у клініку вона не бачила ножа в ОСОБА_19 .
Вранці цього ж дня ОСОБА_20 приїхала до неї побита, лице було сильно розбито, гематоми, свіжі побої, ніс був зміщений, зуб вибитий. Лисецька розповіла, що її побив ОСОБА_19 (чоловік). Вони пішли у лікарню на ОСОБА_17 , ОСОБА_11 була у важкому стані, дуже важко йшла. Конфлікт стався через те, що ОСОБА_20 приїхала пізно додому і потім приїхав ОСОБА_19 , та стався конфлікт.
Конфлікти почалися ще за рік до цієї ситуації. Потерпіла всього не розповідала.
Коли йшли до клініки, на скільки вона зрозуміла, ОСОБА_15 повинна була забрати свої препарати, які їй повинні були для роботи.
Перед тим, як вони зайшли до клініки, вона бачила, що у потерпілої не було зубу, частини зубу.
Коли кімната була зачинена вона чула тільки крики. Коли вони самостійно відкрили двері, ОСОБА_15 була біля стіни, стояла на колінах, ударів вона не бачила, ОСОБА_19 замахувався.

Свідок ОСОБА_21 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, та приведеним до присяги, пояснив суду, що знає обох, і обвинуваченого, і потерпілу років 5. Він клієнт клініки, також спілкувався із ними за її межами. Пояснив, що чув розмову на підвищених тонах між обвинуваченим та потерпілою. Постукав у кабінет, зайшов, після цього ОСОБА_15 вийшла з пакетом із кабінету. Нічого не бачив, сліз, крові не бачив.
На додаткові питання пояснив, що приїхав приблизно о 20 год., по особистим питанням, не як клієнт. Із ОСОБА_12 пересікається часто у клініці, знає його приблизно 3 роки. У клініці часто буває, з лікарями деякими спілкується і він туди ходить, і дівчина його. Він клієнт клініки та у дружніх відносинах із лікарями. Тема розмови між ним, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не була спільною. Чи був ОСОБА_12 коли він приїхав не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, та приведеним до присяги, пояснив суду, що обох, і обвинуваченого і потерпілу знає 10 років, він їх знайомий. Неприязних відносин із ними не мав. Він був у приміщенні клініки, де були ОСОБА_11 . Бачив їх дуже короткий час, що вони робили сказати не може. Бачив, як ОСОБА_15 виходила із кабінету № 2. У якому психологічному стані вона була, він не знає, не спілкувався із нею. Як вона виглядала фізично важко сказати, освітлення було мінімальним. Лисецькі разом виходили із кабінету. Чув розмову у кабінеті, то була суперечка, предмет її не знає, удари не чув. Після того, як ОСОБА_11 пішла, ОСОБА_11 повернувся до кімнати персоналу і вони продовжили спілкування.
Лисецька прийшла на недовгий час. По факту клініка була зачинена, був не робочий час. Лисецька була зі знайомою, він її не знає. Знайома була на вулиці, її ніхто не запрошував до приміщення, закінчився робочий час. У клініці був ще ОСОБА_13 . Він у клініці не працює. Вони з ОСОБА_11 мали певну тему розмови і вони зустрілись у клініці.
ОСОБА_13 знає приблизно 2 роки. ОСОБА_13 не мав відношення до їхньої розмови з ОСОБА_11 , можливо у того своя зустріч із ОСОБА_11 була.
ОСОБА_11 зазначав, що у них сімейні проблеми, можна сказати, що його із подружжям пов`язували дружні стосунки.
Слідів крові у кабінеті, коридорі не бачив.
Подруга ОСОБА_14 перебувала на вулиці. Чому на досудовому слідстві казав, що ОСОБА_14 була в коридорі, пояснити не зміг. Він приїхав спонтанно у клініку, ОСОБА_13 вже був у клініці.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.12.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві о 23 год. 30 хв. із заявою про те, що 29.12.2019 близько 20-00 в приміщенні Київської клінічної академії лазерної медицини за адресою: м. Київ, пров. Коломиївський, 17/31-а її побив чоловік гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим завдав фізичний біль та наніс тілесні ушкодження (а.с.86);
рапорт, відповідно до якого прийнято заяву та зареєстровано ЄО за № 89279 від 29.12.2019 року, як «інші злочини проти громадського порядку та моральності», в результаті опрацювання вставлено наступне: 29.12.2019 о 22:39 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.12.2019 о 22:39 за адресою: АДРЕСА_3 , клініка КАЛУМ чоловік б`є дружину на 1 поверсі, від 103 відмовилась, заявник ОСОБА_18 .. За результатами відпрацювання надано допомогу та гр. ОСОБА_8 було доставлено до Голосіївського УП для написання заяви (а.с. 87)
висновок експерта № 042-1782-2020 (експертиза розпочата 26.11.2020 експертиза завершена 23.12.2020), відповідно до якого Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахування даних викладених у «Висновку експерта» №042-1274-2020 від 02.09.2020-06.10.2020, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 29.12.2019, у неї виявлені тілесні ушкодження:- синці в лобній ділянці справа та зліва, на повіках обох очей, на спинці та скатах носу в середній третині, на тильній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на тильній поверхні правої та лівої кисті, долонній поверхні 4-го пальця правої кисті, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині і правого ліктьового суглобу, заднє-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на лівій боковій поверхні грудей по пахвовій лінії, в правій підлопатковій ділянці, передній поверхні правого стегна в середній третині;садна по передній поверхні правого та лівого колінних суглобів.
Відповідно п.п. 4.6. та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») кожне з вищевказаних тілесних ушкоджень, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.
Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше 17 травматичних дій тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів.
Діагнози, які були встановлені ОСОБА_8 Закрита черепно-
мозкова травма. Струс головного мозку. Перелом кісток носа достатнім
обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджені (відсутність опису
неврологічної симптоматики та її динаміки, характерної для струсу
головного мозку; відсутність рентгенограм кісток носа). Тому, відповідно п.
п. 4.13.1, 4.13.4 «Правил», слід утриматися від судово-медичної оцінки встановлених діагнозів (а.с. 88-94);
протокол проведення слідчого експерименту від 04.08.2020 розпочатого о 13:25, завершеного о 13:45, із фототаблицею до нього, відповідно до якого за участі свідка ОСОБА_18 , статистів та понятих, учасники зібрались 04.08.2020 о 13 год. 25 хв., у м. Києві у приміщенні № 319 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15. Під час даної слідчої дії свідок ОСОБА_18 за допомогою статиста № 1 та № 2 відтворює подію, що відбувалась 29.12.2019 за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок ОСОБА_18 розставила статиста № 1 та № 2 відповідно до події та за допомогою статиста показував як був нанесений удар по статисту № 2, а саме: лівою рукою об стіну головою статиста № 2. Після чого дана дія закінчилась (а.с. 95-100);
Вказаний прокол прийнятий судом, оскільки свідок ОСОБА_18 , у судовому засіданні опосередковано підтримала свої свідчення щодо обставин і подій свідком яких була та пояснень які надавала під час вказаного експерименту. Крім того, він повністю узгоджується із показами потерпілої.

відповідь на адвокатський запит від Бучаснького РУП ГУНП у Київській області, відповідно до якого 29.12.2019 о 15-22 надійшло повідомлення лікаря про те, що ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа без зміщення, множинні гематоми та садна м`яких тканин, а саме: передпліч, кистей, плечей, гематома забій м`яких тканин грудної клітки, садна обох колінних суглобів, поєднана краніофастальна травма, зчмт, сгм, з її пояснень ушкодження наніс чоловік ОСОБА_3 .. Дане звернення зареєстровано у журналі обліку заяв та повідомлень та в подальшому відомості до ЄРДР не вносилось, так як остання звернулась з заявою по місцю вчинення правопорушення до Голосіївського УП ГУНП в м. Києві (а.с. 113);
повідомлення про те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001549 здійснює слідчий Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (а.с. 114);
відповідь Печерського УП ГУНП щодо того, що територіальну підслідність кримінального провадження № 0001549 визначено за Голосіївським УП ГУНП у м. Києві під процесуальним керівництвом Голосіївської окружної прокуратури м. Києва (а.с. 115);
витяг з ЄРДР кримінального провадження № 0001549 (а.с. 116);
Так, надані стороною захисту документи ніяким чином не виправдовують обвинуваченого, а навпаки підтверджують його винуватість і узгоджуються із встановленими судом обставинами щодо того, що обвинувачений ОСОБА_3 розпочав наносити тілесні ушкодження приблизно о 05 год. ранку 29.12.2019 за адресою Київська обл., с. Тарасівка, вул. Ватутіна, 6-в, та продовжив їх наносити за адресою: м. Київ, пров. Коломийський, 17/31-а.
З огляду на те,що кримінальне правопорушення було триваючим за завершилось воно у Голосіївському районі міста Києва, суд вважає, що ані порушення підслідності ані порушення підсудності в даному кримінальному провадженні не було.

листи завідувача судово-медичної експертизи живих осіб ОСОБА_23 з інформуванням яку медичну документацію ОСОБА_8 треба надати та проведення останньою рентгенографії або комп`ютерної томографії необхідно для вирішення поставлених експерту питань (а.с. 122-123)
висновки експерта № 042-1274-2020 від 06.10.2021 та експертного дослідження № 041-33-23-2019 від 30.12.2019 (а.с. 124-130)
Зазначені висновки експертів, хоч і не містять висновків щодо характеру та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку із відсутністю медичної документації, проте в описових частинах констатують наявність таких ушкоджень у ОСОБА_8 , а тому суд вважає їх такими, що хоч і не прямо, але підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і можливість використання іншого доказу висновок експерта № 042-1782-2020 від 23.12.2020 який містить висновки щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;
повідомлення т.в.о. завідувача відділом судово-медичної експертизи живих осіб ОСОБА_24 , адресоване начальнику Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до якого на підставі «направлення» слідчого СВ Голосіївського РУГУ, проведено судово-медичне дослідження (обстеження) гр. ОСОБА_8 , 01.04.1982 із складенням «Висновку експертного дослідження» № 041-33-23-2019. За результатами дослідження (обстеження) встановлено: наявність тілесних ушкоджень (а.с. 131);

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суду не надано на спростування обвинувачення та підтвердження показів обвинуваченого жодного доказу. При цьому судом під час судового розгляду зберігалась об`єктивність та неупередженість, створювались необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, та суд вичерпав усі процесуальні можливості для сприяння учасникам у реалізації їх прав.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо того, що він потерпілу не бив, суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються доказами, що були досліджені безпосередньо у судових засіданнях, тому суд розцінює їх як версію захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Покази свідка ОСОБА_22 в частині того, що свідок ОСОБА_18 перебувала на вулиці, суд не приймає, оскільки вони спростовуються показами потерпілої, обвинуваченого та свідка ОСОБА_21 .
Крім того, суд відмічає, що хоч свідки ОСОБА_22 і ОСОБА_21 зазначали, що не бачили, як ОСОБА_11 наносив ОСОБА_11 тілесні ушкодження, їх показання у цілому непрямо підтверджують показання потерпілої, оскільки свідки вказували, що ОСОБА_11 перебувала із обвинуваченим у зачиненому кабінеті, та вони чули суперечку на підвищених тонах.
Доводи сторони захисту щодо порушення підслідності, підсудності, очевидної недопустимості висновку експертного дослідження та висновків експерта в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про їх достатність для визнання обвинуваченого винуватим, оскільки встановлені під час судового розгляду обставини, виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України було вчинено ОСОБА_3 і він є винуватим у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_3 в завданні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій доведена поза розумним сумнівом.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності зі ст.66КК України судом не встановлено.
Судом встановлено, що наявна обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 а саме вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України).
Разом із тим, у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості вийти за межі судового розгляду, який проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту та врахувати цю обставину, як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

VІ. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу винного, який раніше не судимий, працює, розлучений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

VІІ. Підстави для часткового задоволення цивільного позову.
Так, потерпіла зазнала моральних і фізичних страждань, що виразились у душевних переживаннях, страхах, фізичному болі, пережитому емоційному стресі, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я та життя, у неї погіршився стан здоров`я, вона стала погано спати ночами, знизилась самооцінка. Через наявність тілесних ушкоджень було порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, соромно було з`являтись на людях, вона не мала змоги ходити на роботу та заробляти гроші на життя та лікування, з`явився страх до чоловіків та вона була вимушена звернутись до лікаря психолога.
За таких обставин, моральну шкоду з врахуванням того, що потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, суд вважає необхідним задовольнити частково на суму 100000 грн., виходячи із характеру завдання такої шкоди, а саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в іншій частині позову слід відмовити за його безпідставністю.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376 КПК України, - суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКПП НОМЕР_2 , 100000 (сто тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 378 (триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1